17 347 



blandt Quercineæ hos Cyclohalanopsis og Quercus subgen. Enjtlirohalanus ; sjeldnere sidde 

 de ved Grunden af Frøet, nemlig hos Quercus suhgen. Lepidobalanus og Cerris (p. 346, 

 fig. S og Tab. VI, flg. 13). Æggene ere halvomvendte, epitrope, oventil rørformigt forlængede 

 og med en stor opadvendt Kimmund (Tab. VJ, Og. 14 — 15). — Froet har, da det udfylder 

 hele Frøgjemmets Hulhed, væsentlig samme Form som Frugten. Den væsentlige Modsæt- 

 ning i Frugten, som gjør sig gjæidende mellem Fagineæ paa den ene og Quercineæ og Ca- 

 staninæ paa den anden Side, gjentager sig ogsaa i Frøene, idet nemlig Kimen hos først- 

 nævnte Gruppe har flade bladagtige foldede Kimblade, som hæve sig over Jorden ved 

 Spiringen, medens hos de to sidstnævnte Grupper Kimbladene ere tykke og kjødede og 

 forblive under Jorden. Hos næsten alle Arter af Quercineæ frembyde Kimbladene væsentlig 

 samme Forhold; de ere ens store, flade paa den indadvendte og hvælvede paa den udad- 

 vendte Side (p. 346, fig. ^ og i^, p. 345, flg. 2?); som oftest indbyrdes frie, sjeldnere sammen- 

 voxne til ét Kimbladlegeme; dog ere de hos Quercus subgen. Macrobalanus uligestore 

 (p. 346, fig. E) — Kimroden er da sidestillet, medens den ellers er endestillet — og hos 

 Quercus subgen. Erythrobalanus ere Kimbladene paa tre Steder mere eller mindre dybt 

 indskaarne for at give Plads til de ufuldstændige Skillevægge (p. 345, fig. o). Eo&Castaninæ 

 er Kimen enten som hos Quercineæ (p. 346, fig. F), eller den er delt i 9 — 12 Lapper og 

 desuden undertiden meget fladtrykt, som hos flere Arter Cyclobalanus (p. 346, fig. D). Hos 

 Pasania subgen. Chlamydobalanus trænger Frøskallen paa mange Steder ind i dybe uregel- 

 mæssig bugtede Ridser, og da Kimbladene her ere sammenvoxne, vise de i et Tværsnit 

 ganske det samme Forhold som den saakaldte marmorerede Frøhvide (albumen ruminatum) 

 p. 346, fig. G. 



n. 



Sammenligning mellem den indre Bygning af Stammen hos Egen, 

 Kastanien og Bøgen. 



(Hertil Tal). VIII) 



Det gjælder som almindelig Regel, at de Planter, som stemme mest overens i mor- 

 fologisk Henseende og derfor ogsaa stilles hinanden nærmest i Systemet, ligeledes vise 

 størst Overensstemmelse i deres indre Bygning. Man har derfor betragtet det som en 

 Afvigelse fra denne Regel, at Kastanien, der i Almindelighed antages for nærmest beslægtet 



Vidcnik. SeUb. Skr., i Rxklie, nalurvidensk. og mslhem K!i. 9 B. V. 44 



