51 381 



sig ved deres selskabelige Forekomst og indtage ofte udelukkende meget betydelige Stræk- 

 ninger, saaledes navnlig Egen og Bøgen i Nordeuropa. Den nordligste Udbredning betegnes 

 ved Arter af Egeslægten og er paa Asiens Østside paa 60", i Rusland paa 61°, paa Norges 

 Vestkyst paa 63°, paa Nordamerikas Østside paa 48° og paa Vestsiden paa 50°. Man vil 

 fremdeles se ved at betragte Kortet, al de tre Underfamilier væsentlig tilhøre særegne Dele 

 af Jordoverfladen, liastauiegruppen er saaledes indskrænket til det sydostlige Asien — kun 

 én Art forekommer i Europa, og et Par Arter have fundet Vei til Nordamerika — medens 

 de forskjellige underslægter af Egeslægten have taget deres Sæde i Lilleasien, Europa 

 og Nordamerika; kun Kastanie-Egene tilhøre udelukkende Asien. Uøgefamilien derimod 

 forekommer med et meget overveiende Antal Arter i en ganske anden Del af Jorden, nemlig 

 i Chili, men her savnes fuldstændig baade Ege- og Kastaniefamilien. iMan vil saaledes kunne 

 inddele den Del af Jorden, hvor Egefamilien overhovedet forekommer, efter de paa de for- 

 skjellige Steder herskende Underfamilier, Slægter elter Underslægter i visse Gebeter. Disse 

 optræde, naar man gaaer fra Øst mod Vest i følgende Orden. 



Ege-Kastaniernes Gebet indbefatter de indiske Øer, navnlig Java og Sumatra 

 og Bagindien. Her voxer saa godt som udelukkende Arter af Kastaniefamilien, nemlig af 

 Slægterne Cyclobalanus og Pasania, som man tidligere paa Grund af en vis Lighed i 

 Skaalen raed Egene urigtigen henførte til disse, og som passende kunne kaldes Ege-Kasta- 

 nier, medens de egentlige Ege og Bøgene ganske ere udelukkede herfra. Det næste Gebet, 

 Kastanie-Egenes, indbefattende Himalaja, Kina og Japan, karakteriseres navnlig ved 

 Kastanie-Egene, Arter af Cyclobalanopsis , en Slægt af Egegruppen, som danner Overgang 

 til Kastaniegruppen; men foruden Cyclobalanopsis- Arierne , der saa godt som udelukkende 

 tilhøre dette Gebet, forekommer her ogsaa dels Kastanier og Egekastanier og dels egentlige 

 Ege. — Egefamilien mangler ganske i Forindien samt paa Ceylon, i den største Del af 

 Persien og hele Arabien, i Tibet, Dsungariet, Turan og Sibirien. Det næste skarpt be- 

 grændsede Egegebét træffes saaledes først i Lilleasien, der i Forbiudelse med de andre 

 .Middelhavslande betegnes som de savlakbladede Eges Gebet. Her voxer nemlig, paa 

 enkelte Undtagelser nær, alle Arter af den ved sine savtakkede Blade udmærkede Underslægt 

 Cerris. — Alle Landene nord for Alperne have i det Hele samme Arter, nemlig nogle 

 lappetbladede Ege [Eulepidobalanus] og Bøgen. Det er de lappetbladede Eges Gebet. 

 — Hele Nordamerika henhører forsaavidl til ét Egegebét, som den udmærkede og artrige 

 Underslægt Erythrobalanus her forekommer overalt og er ganske udelukket fra de andre 

 Verdensdele; men den optræder dog i de forskjellige Egne med saa vel adskilte Sectioner, 

 og her findes en saa betydelig og forskjelligartet Indblanding af andre Underslægter, at det 

 vil være rigtigst at dele Nordamerika i 4 Egegebeter nemlig: de fligetbladede Rødeges 

 Gebet, der indbefatter de østlige Stater til Missisippi- Floden, de blandede Eges Gebet i 

 Kalifornien og Oregon, hvor der forekommer en eiendommelig Blanding af asiatiske, euro- 



