53 383 



Il Del tropiske Bælte fra Havet til 2000 Fod. Den største Del af Landet 

 er her opdyrket. Paa de sumpige Kyststrækninger ere de lysegrønne Mangroveskove [Rhizo- 

 fora mucronata, Bruguiera) herskende; paa sandede Kyster Pandamis og Marquarlia. 1 

 Vestjava langs Sydkysten ere Palmeskove {Corijpha Gebong] hyppige. Nogle Egne ere 

 overvoxede med Alangræs \Saccharum Koenigii), medens de tørre IJakker i det Indre dækkes 

 af Acacie Skove [Albizzia procera, stipulata o. fl.). Kun i den østlige Del af Øen undes 

 Djatiskove [Tectona grandis], som ikke naa højere op end til 500 Fod. Det er kun i den 

 tætte og mørke Urskov at der træffes den Yppighed og Rigdom paa Arter, som i saa hol 

 Grad udmærker Javas Flora. De Træer, som her spille den vigtigste Rolle, ere talrige 

 Figenarier (Ficus elastica, procera o. m. fl.), Anonaceer (Uvaria, Michelia), Myrtaceer (Bar- 

 ringtonia speciosa) , Leguminoser (Pterocarpus indiens, berømt ved sit stærke og smukke 

 Ved), Mimusops acuminata, Spathodea gigantea, Irena glabra o. m. a. Kun i den sydlige 

 Del af Øen forekommer den berygtede Antjar [Poön-Üpas, Antiaris toxicaria). Blandt de 

 Planter, som dække Bunden i Urskoven niaa især udhæves: talrige Scitamineer, der 8 — 10 

 Fod høie ofte staa saa tætte, at de gjøre Skoven ufremkommelig, Pavetta silcatica, Cinna- 

 momum camphor atum , Pinanga javana, talrige Bregner og de mærkelige Rodparasiter 

 (Rafflesia Palma, Brugmansia Zippelii). 



2) Det subtropiske eller Rassaniala-Skovenes Bælte fra 2000 Fod til 

 4 500 Fod. Dette Bælte udgjør i Udstrækning neppe mere end >/5o af det foregaaende og 

 indlager i den største Del af Java kun Vulkanernes steile Skraaninger. Fugtigheden er her 

 overordentlig stor og giver sig tilkjende i den store Rigdom paa halvparasitiske Planter. Det 

 er i delle Bælles paradisiske Klima at Kaffen bedst trives (især mellem 3000 og 4000 Fod), 

 og Skoven har derfor mange Steder maatlel vige Pladsen for udstrakte Kaffeplantninger. 

 Figenarter ere endnu talrige, og det er kun ganske gradvis, at det foregaaende Bæltes Træer 

 erstattes af dem, som her fortrinsvis danne Høiskoven, blandt hvilke især fortjene at ud- 

 hæves: Qordonia Wallicliii , der med sin søileformede Stamme paa nogle Steder næsten 

 alene er herskende, Canarium allissimum, Tliespesia altissima, Dipterocarpus trinervis med 

 sine umaadelig store Blade, Fagræa speciosa; men som Konger i disse Skove herske Ras- 

 samalatræerne (Åltingia excelsa). Paa den 90 — 100 Fod høie valseformede, ganske glatte 

 Stamme hæver den kugleformede Krone sig iveiret til 150—180 Fod, saa at vore største 

 Ege vilde staa som Dverge ved Siden af disse Kæmper. Slyngplanterne, især Cissus Arter, 

 have her deres rette Hjem. Underskoven dannes af Bregnetræer (Alsophila), Rubiaceer, 

 Urticeer, Myrcineer, Vemonia javana, en 50 Fod lioi Kurvblomst, Horsfieldia aculeata, en 

 12 Fod høi Skjermplante, og mange smaa Palmer (Arrea pumila, Pinanga costata]. 



3) D|et varme tempererede eller Ege-Kastaniernes og Naaletræernes 

 Bælte mellem 4500 og 7500 Fod. Her foregaaer hver Dag fra Kl. 9 til Kl. 3 en Sky- 

 dannelse. Skydækkel ligger sædvanlig mellem 5000 og 6000 Fod. En svag Sydoslvind er 



