384 54 



Iremlierskendc. Foruden Ege-Kaslanierne og Kastanierne, hvis Udbredning nærmere vil 

 blive omtalt i del Følgende, fortjene blandt de Træer, som danne Skoven, at udhæves: 

 meget afvigende Valnødarter (Engelliardtia spi'cata, serrata o. fl.), Ahorn (Acer javanicum) 

 nied udelte helrandede Blade, talrige Laurbærtræer {Persea pseudosassapkras, Litsæa, Cinna- 

 momum), A^n kctm^Q&iove. Agathisanthes javanica, Cedrela fehrifuga, Memecy Ion intermedium^ 

 enkelte Palmer (Caryota propinqva\ Bregnetræer [Cyalhea, Balantium), Araliaceer og i den 

 øverste Del af Bæltet Naaletræer, forskjellige Fodocarpus- krlev, blandt hvilke den over 100 

 Fod høie P. cupressina er den almindeligste. Blandt Underskovens Planler skulle især 

 udhæves de mange Strobilanthes- krler, som med deres snorlige 5 — 20 Fod høie Stængler 

 dannne tætte uigjennemtrængelige Krat. 1 dette Bælte udmærke Melastomaceerne og Orchi- 

 deerne sig ved deres pragtfulde Blomster, og alle Træernes Grene ere overvoxede med halv- 

 parasitiske Bregner og Mosser. I den midterste og østlige Del af Java er der to Træer, 

 som paa mange Steder ere herskende i dette Bælle, men ganske mangle i den vestlige 

 Del, nemlig: Parasponia parviflora, et 20—25 Fod høit Træ af Celtideernes Familie, og 

 (Jasuarina Junghuhniana, der med sin snorlige Stamme naaer en Høide af «O — 90 Fod, og 

 som Ira La.vi\\ mod Øst beklæder alle Bjerge, navnlig mellem 5500 og 6500 Fod. 



4) Det kolde eller alpine Bælte mellem 7500 og 10,000 Fod. Den aar- 

 lige Middellemperalur er her 10° C. Om Natten synker Temperaturen ofte under Fryse- 

 punktet, og her dannes en tynd Isskorpe, som dog snart smelter. Her voxer lave Træer 

 og Buske med forvredne Grene og tæt overvoxede med Laver. Det er na\nl\g LejHospermum 

 floribundum. og Agapetes vulgaris, som ere fremherskende. Desuden voxer her Arter af 

 Slægterne Mi/rcia, Viburnum, AlcJiemilla, Plantago, Viola, Hydrangea o fl. 



Til dette Gebet høre alle hidtil kjendle (c. 30) Arter af Slægten Gydobalanus ; des- 

 uden mange Arier af Slægten Pasania, altsaa Hovedsummen af de egentlige Ege-Kastanier. 

 Fremdeles forekommer her 7 Kastaniearier, nemlig: Castanea (Gastanopsis) costata, Tun- 

 gurrut, furfurella, Buruana, Jaranica, {CallcBOcarpus) Sumatra og G. rliamnifolia og 5 

 Arier Kaslanie-Ege, Gyclobalanopsis lineata, Horsfeldii, oidocarpa, gemelliflora og argentata, 

 af hvilke de lo sidstnævnte i flere Henseender danne Overgang til Gydobalanus og Pasania. 

 Her findes ikke en eneste egentlig Eg. 



Hvad disse Arters Udbredning efter Hoiden angaaer, da er der paa Java kun tre 

 Arter, nemlig Pasania s undaica, P. crassinervia og Gydobalanus platycarpa, som forekomme 

 i en Høide af omtrent 500' over Havet. Det er først naar man er steget 3 — 6000' over 

 Havet, at Cupulifererne udgjøre en væsentlig Bestanddel af Skoven. Hvor Kaffeplanlningerne 

 begynde at høre op, og hvor Skybællet har sin nedre Grændse, der er det at Ege-Kasta- 

 nierne begynde at vise sig i større Mængde. I en Høide af c. 5000' seer man overalt 

 Jorden bedækket med Agern, og del er her, at Pasania pallida, P. pruinosa, Gydobalanus 

 induta, G. costata, C Javensis, Gastanea Javensis , G. Tungurrut, Gyclobalanopsis gemelli- 



