61 391 



fælles lor Asien, Europa og ISord-Amerika, uilliæves følgende: Abies, Picea, Larix, Juni- 

 perus, Taxus, Betida, Alnus, Corylus, Salix, Quevcus, Fraxinus, Py rus, (Jerasus, Prunus, 

 Oratægus, Acer, Hedera, Ilex, Andromeda, Rhododendron, Rosa, Rubus, Berberis, Cornus, 

 Lonicera o. m. fl. Af Slægter, som ere fælles for Himalaja og Nord-Amerika, men savnes 

 i Europa, kunne nævnes følgende: Juglans, Budleia, Magnolia, Sassafras, Hydrangea, 

 Aralia, Panax, Trillium. Af japaneslske Slægter træffes i Flimålaja: Camellia, Deutzia, 

 Aucuba, Hydrangea, Skimmia, EnJdanthus; af malaiske: Magnolia., Vaccinium, Rhododen- 

 drum og mange Orchideer. At denne Forening af saa mange, i forskjellige Iletninger over 

 en stor Del af Jorden spredte, Slægtslyper paa et saa indskrænket Rum staaer i Forbindelse 

 ined, at Himalaja er det høieste og vel ogsaa det ældste af alle Bjerglande, tør vel neppe 

 betvivles. 



Af den øvrige Del af delte Gebet kjende vi kun temmelig nøie den osllige Udkant. 

 Paa Øen Hongkong,' som ligger paa Gebetets Sydgrændse , bestaaer Hovedbestanddelen af 

 Skovene af Cyclobalanopsis salicina, C. Championis, Castanopsis concinna , Pasania Har- 

 landi, fissa, thalassica og cornea, hvis Frø i Smag ligne Kastaniens og sælges paa 

 Torvene. For Resten er det Rhodoleia japonica, Camellia jajwniea, Arter af Slægterne 

 Acer, Styrax, Eliocarpus og Hiptage, som voxe i disse Skove (Seemann: The Botany of 

 the voyage of H. M. S. Herald, p. 357). Kina og Japan stemme i Klima og Plantevæxt 

 væsentlig overens. Vi skulle her indskrænke os til at omtale Japan , der i det hele er 

 langt bedre kjendt end Kina*). 



l)e første Meddelelser om Japans Klora skyldes Engelbert Kämpfer, som fra 1683 til 1693 besatte 

 de fleste Lande i Asien. Svenskeren Thunberg opholdt sig der 1775 — 76 og skrev en Flora Ja- 

 ponica (179i — 1802). Det er dog forst ved Hollænderen v. Siebold, at vi have faacl et mere om- 

 fattende Kjendskab til Japans Flora. Han opholdt sig der fra 1823 til 1S30, navnlig for at udbrede 

 Vaccinationen, anlagde en botanisk Have i Dezinia og benyttede japanesiske Botanikere, Itoo Keiskc, 

 Mizutani Sugerok o. fl. til at samle Plauter i det Indre af Landet. Siebold udgav »Nipon«, 

 Archiv zur Beschreibung von Japan (1832—33), og foretog endnu en anden Reise til Japan. Den af 

 ham i Forbindelse med Zuccarini begyndte, med mange pragtfulde Afbildninger udstyrede Flora 

 Japonica er efter Sie bo Ids Død bleven fuldendt af Miquel (1870). De ved den nordanierikanslie 

 Expedition under Perry af Wright o. fl. paa Japan indsamlede Planter ere af Asa Gi ay blevne 

 benyttede til en floristisli Oversigt (i\lemoirs of the American Academy of arts and sciences. Vol. VI, 

 New series 1859. On the Botany of Japan and its Relations to that of North America). I Hodgson s 

 Værk over Japan lindes en af Sir William Hooker forfattet Liste paa 1700 Arter Blomsterplanter 

 herfra. De nyeste og fuldstændigste botaniske Arbeider over Japan skyldes iMiquel og ere: 

 Prolusio Floræ Japonicæ i Annales Mus bot. Lugdunobatav. 1SU7 og sur les aflinitécs de la Flore 

 du Japon et sur le caraclère et l'origine de la Flore du Japon i Archives Néerlandaises des sciences 

 exactes et naturelles, Tome second, 1867, p. 136 og p. 289. — Englænderen Fortune bar siden 

 1843 foretaget fire Reiser til Kina og Japan og udgivet Ueisebeskrivelser, som indeholde mange Op- 

 lysninger, navnlig om disse Landes Kullur- og Prydplanter (Two visite to the Tea countries of 

 China. — A Residence among the Chinece. I8.'j7. Yedo and Peking, a narrative of a journey to the 



