400 70 



P:i;i (Im pyruiiæiske Ualvo IVenibydo (JU|iiilircrcnu! saavelsoin (k'ii liclo l'lantevæxt 

 flere fra de øvrige Middelliavslande afvigende Forhold*). Der gjur sig lier stnrre klimaliske 

 Modsætninger gjældende end i de fleste andre Lande. Den ostiige Halvdel af Spanien har 

 saaledes et tørt Klima, medens dette i den vestlige Del er fngtigt, og paa nogle Steder er 

 denne Modsætning mellem den vestlige og ostlige Kyst saa stor, at her forekommer Maxi- 

 mum og Minimum af den i hele Europa herskende Regnmængde. Den fra Sahara kom- 

 mende sydosllige Vind (Harmattan eller Samum) bevirker saaledes, at der i Saltsteppen ved 

 Miircia undertiden hcngaaer flere iVar uden vedholdende Regn, og i Juli afsvies Træernes 

 Blade, medens paa den anden Side den i Portugal herskende fugtige Vestenvind bevirker, 

 al den aarlige Regnmængde i Coimbra er 211 Tommer, altsaa betydelig større end noget 

 andet Sted i Europa. Paa den store Høislette, som indtager den allerstørste Del af Halv- 

 øen, der mod Nord begrændses af de cantabriske Bjerge, mod Øst af Sierra Cuenca, mod 

 Syd af Sierra Morena, mod Vest af det portugisiske Bjergland og har en Middclhoide af 

 2000 I'od, som udmærker sig ved et stærkt udpræget Fastlandsklima, ved sin kolde Vinter 

 og varme Sommer, og hvor Regnmængden kun udgjør II Tommer om Aaret — kun i denne 

 Del af Landet er det, at Plantevæxten udfolder sin typiske spanske Karakter. Skovene ere 

 her indskrænkede til Bjergene, medens her ellers hersker en fuldstændig Træloshed. og de 

 over mange Hundrede Kvadratmile udbredte nCistus-Ueder» meddele Landskabet den største 

 Ensformighed. Foruden de selskabelige Arter {Cistus ladamfei-ns , launfolius o. fl.) , der 

 danne Hovedmassen af »Heden", forekommer herimellem en Mængde Arter i spredte Exem- 

 plarer. I den sydlige, sydvestlige og østlige Del af Hwislettcn erstattes CVs^us- Arterne af 

 selskabeligt voxende Halvbiiske, navnlig af Labiaternes Familie (Rosmarinus officinalis, La- 

 vandula spica, Thymus vulgaris o. fl.), medens der i den nordlige Del, navnlig i Duero- 

 Dalen, forekommer egentlige Heder, dannede af Lyngarter (Erica cinerea, scoparia). Her 

 finder det særegne Forhold Sted, at Plantevæxten har en dobbelt Hvileperiode. I den lange 

 hede Sommer frembyder Plantevæxten en ørkenagtig Torhed, og af mange Planter bort- 

 visner hele den overjordiske Del. Om Efteraaret, naar der er faldet nogen Regn, vækkes 

 Planterne, især Løgvæxter (Amaryllideer, Liliaceer, Colchiaceer), til nyt Liv. Vinterkulden 

 frembringer derpaa en Hviletilstand. De til Bjergene indskrænkede Skove bestaa for en 

 væsentlig Del af Ege. Paa Sierra Guadarama, som deler Høisletten i to Dele, den nycastil- 

 ianske Slette mod Syd og den gammelcastilianske Slette mod Nord, bestaa Skovene mellem 

 2.^00 og 3800 Fod af Pinus sylvestris og Juniperus Sabina, og de større Høider (til 7500') 

 indtages af Fjeldvæxter. Paa Sierra Cuenca ere Naaletræerne herskende, Pimcs Laricio, 

 P. Pinaster, og underskoven bestaaer især af Enearter (Juniperus Oxycedrus, rufescens, 



*) Morit2 Willkomni: Die Halbinsel der Pyieiiieeii, eine geogrnphiscli-statisticlie Monograpliie 1855. 



