412 83 



Anderledes stiller Forholdet sig imidlertid med Hensyn til Bøgens Begrændsning i vertical 

 Retning, paa Bjergene. Her har det vist sig, at Bøgen kan hjælpe sig med en Varmesum 

 af 1043° — saaledes paa Ætna — og med en Middeltemperatur af -=- 7° for Januar — 

 saaledes paa Alperne. Dette grunder sig maaske dels paa, at en større Lysmængde i den 

 lettere og klarere Luft paa de større Bjerghoider erstatter Varmen, og dels paa, at Kulde- 

 Extremerne her ikke ere saa høie, medens tillige et tættere Snedække beskytter de unge 

 Planter. — Bøgen horer til de meget skyggetaalende Træer, og det er navnlig denne Side 

 af dens Forhold til Lyset, der, som Heyers og Vaupells undersøgelser have vist, især er 

 af stor Betydning med Hensyn til dens Udbredning. Bøgeopvæxten trives nemlig intetsteds 

 bedre end under Egene, og Bøgene ere ogsaa, saa længe de holde sig som Underskov, til 

 Gavn for Egene, da deres affaidne Blade forsyne Bunden med en kraftig Næring; men om- 

 sider naar Bøgene blive saa høie, at deres Grene rage ind imellem Egegrenene, vilde disse, 

 overskyggede af den tidligere udspringende Bøgs tælle Løv, af Mangel paa Lys ikke være 

 istand til at udfolde deres Knopper, og saaledes vil efterhaanden Gren paa Gren dræbes, 

 og hele Træet tilsidst gaa ud. — Bøgen taaler hverken et meget tørt eller et meget fugtigt 

 Klima. Del synes saaledes at være en for stor Fugtighed i Forbindelse med en for ringe 

 Sommervarme, som bestemmer Grændsen for Bøgens Udbredning i Skotland, og paa den 

 Del af Jurakjædens vestlige Skraaning, hvor der hersker et meget fugtigt KUma, mangler 

 Bøgen, og rige Græsgange afvexle med herlige Ædelgranskove, medens den derimod paa 

 den tørrere østlige Heldning danner et bredt Bælte i en Fløide af 3900—4500 Fod og 

 lavere nede viser sig overalt paa de mod SO vendende Skraaninger, medens Rødgranen 

 indtager dem, som vende mod NV. Ligeledes synes i Vogeserne en lille, ved Rydning 

 foraarsaget, Formindskning i Fugtigheden at være Grunden til, al Bøgen her udbreder sig 

 paa Ædelgranens Bekostning*). — Andre Steder er det Mangel paa fornøden Fugtighed, 

 som har forhindret Bøgens Udbredning, saaledes navnlig i det russiske Steppegebét. Det 

 er dog ikke alene Regnmængden, som her kommer i Betragtning, men ogsaa Aarstiden, 

 naar den falder. Bøgen, hvis Rødder brede sig langs Overfladen, kan nemlig ikke undvære 

 Regn om Sommeren, og De CandoUe har vist, al den paa Steder, hvor Sommervarmen 

 er 18—20° R., maa have 7 Regndage og, hvor den er 22—23°, 8 Regndage. 



Sommer-Egen (Quercus peduncula(a) er el nøisomt Træ i Sammenligning med Bøgen. 

 Den vrager ingen Jordbund, naar denne kun har tilbørlig Fugtighed, og den er mindre 

 afhængig af de ovre Jordlags Fugtighedstilstand end Bøgen. Gaa vi i vor Betragtning af 

 Egens Udbredning ud fra Danmark, da forekommer den her i rene Bevoxninger navnlig i 

 den sydlige Del af Sjælland og paa Laalaud. »1 de derværende naturlige Egeskove er der 



*) P. E. Müller: Om Ædelgranens Forekomst i nogle franske Skove (Tidsskrift for popul. Fremst. af 

 Nalurv. 1S7I). 



