420 90 



fremdeles: Populus tremula, Salix Caprea, cinerea, pentandra, Corylus, Fraximis, Ulmus 

 montana, Acer platanoides, Tilia parvifolia, Sorbus aiicuparia og Fennica. Kun i de sydligste 

 Egne voxer Egen [Q. pedunculata). Statsskovene anslaaes til 6 Millioner Tdr. Ld., men 

 store Skovstrækninger ødelægges stadig ved Tjærefabrikationen og navnlig ved Skovbrande*). 



Sverrig kan efter de herskende Skovtræer inddeles i tre Bælter**). 



1) Naaletræernes, Graa-Ellens og Birke nes Bælte indtager Lapland og Norr- 

 land til Dalelv. Landet har her et meget ensformigt Præg og bestaaer af vidtstrakte skov- 

 klædte Fjeldsletter. Skovbrug og Kvægavl ere Hovednæringsveiene. Agerbruget er kun 

 ringe og væsentlig indskrænket til Bygavi. Naaletræerne, Gran og især Fyr, have deres 

 største Udbredning i Norriand, hvor de danne en næsten sammenhængende Skov , ihvorvel 

 der 1 de ved Floderne liggende Egne 1 de sidste 20 Aar har fundet en ødelæggende Træ- 

 hugst Sted. Granen gaaer op til henved 1000 Fod og Fyrren c. 300 Fod høiere; dog er 

 der nogle Steder (f. Ex. Quickjock), hvor det omvendte Forhold Dnder Sted, hvor Granen 

 gaaer høiere op end Fyrren. Graa-Ellen hører til de almindeligste Skovtræer og optræder 

 i høiere liggende Egne i en egen buskformig Varietet (Alnus puhescens). Ligesaa hyppig 

 er Birken {B. glutinosa], der paa mange Steder danner et eget Bælte over Naaletræerne. 

 Her voxer ogsaa Betida alpestris, der synes at være en Bastard mellem B. glutinosa og 

 nana. Denne gaaer op til en Høide af 2250 Fod, beklæder alle Sumpene i INorrland og 

 gaaer helt ned til Halland (57°)***). 



2) Egenes Bælte. Delte Bælte har sin Nordgrændse ved Dalelv og indbefatter 

 Mellemsverrig, altsaa hele Svealand (med Undtagelse af en Del af Dalsland) og den nordlige 

 Del af Gotaland. Det gaaer modsat Bogens Bælte længere op paa Øst- end paa Vestsiden, 

 og flere af de for dette Bælte karakteristiske Træer, som Ahornen og Ælmen, gaa ikke 

 alene langs med Kysten op til Ångermannelv, men' forekomme i spredte Exemplarer til den 

 sydlige Del af Lapland. Det er kun til Nordgrændsen for dette Bælte at Frugttrædyrkning 

 finder Sted og ligeledes at Hvede og Ærter dyrkes. Rugen er den vigtigste Brødplante. 



*) Die Wälder in Finland von Oberforstralit v. Berg i Jahrbuch des Köngl. säch. Académie für Forst- 

 und Landwirthe zu Tarand, 13 B. 

 **) Andersson: Apperçu de la vegetation et des plantes cultivées de la Suède, 1867. 

 ***) Desuden ere følgende Træer og Buske karakteristiske for dette Bælte: Juniperus communis, der ofte 

 opnaaer en Haide af 15—18 Fod, Myrica Gale, der paa G4° er saa dominerende, at den udgjor 

 et eget Bælle, som tildels danner Grændsen mellem den sibiriske og europæiske Flora, Sorbus 

 aiicuparia, som stiger op til 1800 Fod, Populus tremula, Salix pentandra, Caprea, nigricans, hastata, 

 vagans, dap/inoides, triandra, cinerea, aurita, repens, og over Birkenes Bælte dannes et eget Uælte 

 at S.phyliclfolla. glauca, Lapponum os^lanata, og ovenover disse \o\e S. myrainites, arhuscula, ovata, 

 polaris, herbacea, reticulata. 



