424 94 



i Plantevæxlen at ^'jare sig gjældende, og allerede her spores Virkningen af Fastlands- 

 Klimaet*). Man kan her efler Høiden adskille følgende Dælter. 



Fyrrens Bælle fra O Fod til 2600 Fod i de østlige Dele, men i de vestligere, 

 nærmere ved Eavet liggende kun til 1200 Fod. Foruden Gran og Fyr voxer her Eg, Ælm, 

 Lind, Ask, Graa-Kl, kun ud imod EJavet Ilod-El, Ron {Sorius hylnda og Aria). 1 de 

 varme Dale voxe Viburnum Opulus, Cratægus monogyna, Coloneuster vulgaris, Buhus idæus, 

 Roser, aromatiske Labialer [Calamintha Acinos, Origanum, Clinopodium), Geianium Eohcr- 

 tiantim o. fl. 



Birkens Bælte fra 2600 Fod til 3500 Fod, men i de vestlige Egne kun til 1600 

 Fod. Populus tremula, Sorbus aucwparia, Cerasus Padus og Alnus incana voxe her. 

 Her Ondes græsrige Enge, og her ligge de fleste Sætere. 



Pilenes Bælle naaer op til 4500 Fod. Foruden Pilene, hvoraf de fleste have 

 Bladene forsynede med en tæt graalig Haarbeklædning [S. lanata, Lapponum], voxer her 

 Dvergbirk og Ene. 



Fjeldplanlernes Bælte gaaer til Snegrændsen, som i de andre Dele af Sogn 

 ligger paa henved 5000 Fod. Dovrefjeld, en 9 Mile bred, i en Høide af 4 — 5000 Fod be- 

 liggende Flade paa c. 63° Brede, over hvilken Hovedveien gaaer fra Kristiania til Tron- 

 hjem, er berømt ved sin Rigdom paa Fjeldplanter**), og herfra aftage disses Antal baade 

 Nord paa og Syd paa. Benved 500 Arter ere kjendte herfra; blandt disse den skjønne 

 Dryas actopetala, Gentiana nivalis, Saxifraga aizoides, Silène acaulis. 



Hvad Skovtræernes Udbredning i Norge angaaer, skal herom endnu føies følgende: 

 Quercus pedunculate, der her efter Vedets Farve kaldes Blaa-Eg, gaaer paa Vestsiden til 

 63° (Tingvold i Romsdalen), paa Østsiden til 60°. I den sydlige Del gaaer den op til 

 1000 Fod. Q. sessiliflora (»Rød-Eg«) forekommer kun mellem Arendal og Flekkefjoid. 

 Bøgen danner kun paa tre Steder Skove: ved Laurvig og Tønsberg, ved Arendal og Nord 

 for Bergen (Hosanger paa 60V2°). Fyrren har sin største Udbredning i de østlige Dele af 

 Landet, i den østlige Del af Kristiansand Stift, i Kristiania, Hamar og Tronhjem Stift; til 

 70° i Finmarken; gaaer i den sydlige Del op til 3000 Fod, ved Tronhjem til 2000 Fod. 

 Granen gaaer som skovdannende Træ til Polarcirkelen, men forekommer endnu paa 67°. 

 Dens Høidegrændse ligger i det Hele 1 — 300 Fod lavere end Fyrrens. Betula verrucosa 



*) I Sognefjord bevirker den til Nordsiden studende umaadellge, 28 n Mile store, Justedalsbric, at Kyst- 

 klimaet paa denne Side gjør sig gjældende længere ned i Lanilet, og de for Kystklimaet eiendomme- 

 lige Planler gaaer meget længere ind paa Nordsiden end paa Sydsiden. 

 **) Blytt; Plantegeograrisk Sammenligning mellem Dovrefjeld og Val d'Eynes i Østpyrenæerne (Skand. 

 Naturforsk.'s Mode i Kristiania, 18C7). 



