430 100 



dyrkede sydligere Træarier*). Af særegne Arier Iiar Møen 3 {Erysimum hieracifolium, 

 Galeopsis angiistifolia, Epipactis a(rorvbens) og Laaland i (Lathyrus heterophyllus, Chaiturus 

 3Jaruiiastriim , Linana spuria, Brassica oleracea). Af de Punkter i delte Bælte, hvor 

 Plantevæxten og navnlig Trævæxten frembyder særlig Interesse, skulle her udhæves de vig- 

 tigste. Møens Klint udmærker sig ved sin Rigdom paa kalkyndende eller kalkbundne Planter. 

 Bøgen fremtræder her i sin største Skjønhed, og det staaer i god Samklang med dette Træs 

 Forkjærlighed for fialk, at her allerede 1697 stod en fuldkommen ren Bøgebevoxning, to 

 Mile i Omkreds, uden Indblanding af en eneste Eg, paa en Tid, da Egen ellers var domi- 

 nerende i Landets fleste Skove**). Orchideerne spille naturligvis her en vigtig Bolle, og 

 alle de danske Arter ere repræsenterede i Klinleskovene. Af andre Planter skulle udhæves 

 Eibes alpinum, Eippophae, Juniperus og Equisetum maximum, som alle ere almindelige 

 paa Klinten. Dernæst er ogsaa ülfshale mærkelig baade ved sin Oprindelse og sin Planle- 

 væ\t. Dette nordvestlige Hjørne af Møen beslaaer nemlig udelukkende af en Række 3—11 

 Fod høie Havstokke, adskilte fra hinanden ved Torvemosedrag. Qer stod i Middelalderen 

 en stor Skov af Bøg og Eg; nu er der kun Levninger af denne tilbage, bestaaende af Eg 

 og Avnbøg, her har Kristtornen en af sine længst mod Øst og Sorlus torminalis en af 

 sine længst mod Nord fremskudte Forposter, og her voxe Tilia parvifolia, Cornus svecica, 

 Dianthus superhus, Scirpus ruf us , Agropyrum junceum, Phleum arenarium. — Paa Falster 

 frembyder navnlig den østlige Side Interesse. Langs den nordlige Del af denne strækker 

 sig den lo Mile lange Korselilse Skov, der, hvor Bunden er mere tør og bestaaer af sand- 

 blandet Ler, er ren Bøgeskov, medens den, hvor Bunden er dannet af fugtig bindende Ler, 

 har en betydelig Indblanding af Ege. De stelle Lerskrænter langs Kysten ere bevoxede 

 med Krat af Bøg, Slaaen og paa flere Steder af Hip2)ophae. Paa den sydlige Del af Øsl- 

 kanlen fremtræde Klitdannelser i større Maalestok og her findes mellem Østersøen og den 

 saakaldte Ulsløv Sø et fladt Vand, som ved Hoivande staaer i Forbindelse med Botø-Nor, 

 en for Botanikerne meget interessant Localitet. Den 5 — 600 Alen brede Strækning mellem 

 Havet og Søen indlages helt af Klitter. Disse ere tildels bevoxede med lavt Krat, dannet 

 af Hvidtorn, Slaaen, Ehamnus Frangula og Påhes alpinum. Paa andre Steder bestaaer 

 Krattet af Eippophae. En mærkelig Trævæxt forekommer paa Oen Flatø i Guldborgsund***). 

 Hele denne lille og ganske flade er overvoxet med et tæt Krat dannet af Tilia parvifolia, 



*) Marienborg Have paa Moen, Corselitse Haye paa Falster og Aalholm storartede Anlæg paa Laaland 

 afaive især Beviser herpaa. Af de her dyrkede Træer os Buske skulle udhæves: Catalpa syringæ- 

 folia, rigtblomstrende, 37 Fod høi, Magnolia acuminata (55 Fod), Oymnocladm (3S Fod), Virgilia 

 (24 Fod), Taxodium (26 Fod), prægtige Grupper af Rhododendron maximum (10 Fod) og af Azalia 

 pontica (6 Fod). Paulownia har blomstret paa Gaunø (og paa Als). 

 **) Vaupell I.e. p. 268. Bøgen har ogsaa andre Steder, hvor Kalk kommer til Overfladen, meget tid- 

 ligt fortrængt Egen, saaledes i »Store Bageskov« ved Sorø. 

 ***) Koch 1. c. p. 91. 



