436 106 



Andromeda pohfolia, Vaccinium Vitis Jdæa, Arcfostaphylos ura ursi, Genista Anglica, Ger- 

 manica, tinctoria , pilosa, Lycopodium clavatuni, Chamæcyparissus , complanatian , Thymus 

 Serpyllum, Gentiana campestris, Arnica montana, Orchis macutata o. fl. I de kjæraglige 

 Lavninger voxe: Myrica Gale, Vaccinium tdiginosuni, Oxycoccos, Scirpus cæspiiosus, Lyco- 

 podium inundatum, Selago o. I. Klilbæltet indtager et Areal af omtrent 10 D Mile, og 

 Kiilterne have paa mange Steder med deres Længdedale og Tværdale og deres 70 — 100 

 Fod høie Toppe, hvorfra man har en vid Udsigt over Hav og Land, Bjerglandskabets Ka- 

 rakter. Siden Slutningen af forrige Aarhundrede har der fundet en systematisk Beplantning 

 af Klitterne med Klittag Sled, og Sandflugten er nu overalt dæmpet. I de sidste 20 Aar er 

 der paa fire Steder bleven anlagl Plantninger af Naalelræer (Pinus montana, F. Austriaca 

 og Picea alba], og disse ere lykkedes saa \el, at der er al Grund til at vente, at et bredt 

 Skovbælle i Tidernes Løb vil komme til at bræmme den jydske Kyst. Det Plantedække, 

 som er udbredt over de dæmpede Klitter, giver dem en eiendommelig graagrøn Farve og 

 er dannet af Psammia arenaria, Elymus arenarius, Festuca ovina, F. rubra, Phleum are- 

 narium, Carex arenaria, luncus Balticus, tialix repens, Jasione, Galium verum, Eryngium, 

 Hieracium pilocella, Thymus Serjyyllum, Campanida rotundifolia , paa nogle Steder voxe 

 Hippophae og Rosa spinosissima, og Bunden er dækket af Rensdyrslavens og Korallavens tætte 

 Tuer. I de fugtige Lavninger mellem Klitterne voxe de samme Planter som i Hedemoserne. 

 — Marskdannelsen er foregaaet og fortsættes endnu stadig indenfor den Ørække, der fra 

 Ujerling lober mod Syd som en Formur for Kysten, og den berører altsaa kun den sydlige 

 Del af Jylland. [1er har ligesom i den øvrige Nordsøen mod Syd begrændsende Kyststræk- 

 ning fundet en meget gradvis Sænkning Sted, som blandl andet sees af de mellem Ørækken 

 og Fastlandet i en Dybde af lU Fod under Vandspeilet rodfæstede Stød af Fyrretræer*). 

 Grændsen for Marskdannelsen betegnes mod Øst ved en indre Klitkjæde, der angiver den 

 ældre Strand før Marskdannelsen og i Slesvig ligger langt fra det nuværende Hav. Da 

 Forskjt'llen mellem Ebbe og Flod stiger indtil 8 Fod, tjener den flade Strand mellem Kysten 

 og Ørækken (Vaderne) afvexlende til Færsel snart for Skibe, snart for Vogne og Heste, 

 g Medens Havet stadig bortskærer Partier af Øernes Vestrand — over en Mil Vesten for 

 Øen Romo sees Ruiner paa Havbunden — afsættes igjen Dele heraf, nemlig det fme glim- 

 merrige Brunkulsier, i det rolige Vand indenfor Øerne, saaledes at der i Slutningen af hver 

 Flodtid bundfældes et tyndt Lag Slik, og denne Slikafsætning søge Beboerne at fremme ved 

 Værker af Risfletning (Sliksamlere) eller ved aabne Jordværker (Lahninger). Ved denne 

 daglige Tilvæxt forhøies Bunden stadig, om end meget langsomt (1 I'^od nogle Steder i 

 6 — 8, andre Steder i hO Aar), og ved de forskjellige Vegetationer, som derpaa afløse hin- 



*) Forchliammer: Strandens Dannelse paa Vestsiden af den jydske Halvø (Dansk Folkeblad, 8de 

 Aarg., 1842, Kr. 1—3). 



