107 437 



anden, bliver eflerhaanden Diinden af »Forlandet« skikket til at kunne inddiges. — Den 

 første Plante, som indfinder sig paa den afsatte Slik, er Microcoleus chfJionoplastes, der ved 

 at gjennemvæve de nytilkomne tynde Sliklag med sine fine Traade ikke bidrager lidet til 

 at forhøie Bunden. Eflerhaanden begynder Salicorma herhacea at udbrede sig, og denne 

 afløses atter af Lepigonuni marinum, Sagina maritima, Chenopodium maritimum , Kochia 

 hirsuta og Sasola Kali, der forberede Bunden for den sidste Vegetation, som bestaaer af 

 Statice Limonium, Armeria maritima, Aster Tripolium, Plantago maritima, Triglochin mari- 

 timum, Artemisia maritima, flere Arter Atriplex og Scirpiis , Juncus Gerardi og endelig 

 Poa distans og marina*]. Marsken bliver saaledes ved disse paa hinanden følgende Vege- 

 tationer omdannet til de naturlige Græsgange, der ere blevne saa berømte ved deres uud- 

 tømmelige Frugtbarhed, idet de Aar ud og Aar ind, uden at gjødes, kunne afgive Næring 

 til store Kvægflokke. 



4) Det nordsjællandske Bælte indbefatter Frederiksborg Amt og Odsherred af 

 Holbek Amt og svarer saaledes omtrent til den Del af Sjælland, der bestaaer af Uulle- 

 stenssand, og her findes ogsaa det for denne Dannelse karakteristiske bakkede Terræn. 

 Her er en stor Rigdom paa Søer — blandt disse Arresø, den største i Danmark og tid- 

 ligere en Vig af Havet — og Moser. Det er Danmarks mest skovbevoxede Egn, og her 

 findes den største sammenhængende Skov i Landet (Gribskov). Plantevæxten viser en Til- 

 nærmelse til den i det østjydske Skovbælte. Juniperus communis har saaledes her en stor 

 Udbredning, medens den saa godt som mangler 1 den øvrige Del af Sjælland, og Bakke- 

 hederne med Vaccinium Myrtillus, V. Viles idæa og andre for dem karakteristiske Planter 

 indtage navnlig i Skovene Øst for Esromsø store Strækninger**), Ligeledes er Betula ver- 

 rucosa her ret almindelig og danner smaa Bevoxninger, saaledes omkring Gurresø og i 

 Hornsved, og Alnus incana, der 1 Slutningen af forrige Aarhundrede blev indplantet, fore- 

 kommer nu mange Steder ganske som vildtvoxende. Det sydlige Bæltes Træer derimod 

 ere i denne Del af Sjælland sjeldue, saaledes Avnbøgen, Valbirk-Løunen, Nauren, Linden 

 og Asken. Rød-Ellen indtager de sumpige Lavninger i Bogeskoven. Blandt andre for 

 denne Del af Sjælland karakteristiske Planter skulle udhæves: Thymus Serpyllum, Trientalis 

 Europæa, Arnica montana, Astragalus Danicus, Thesium ebracteatum, Sarothamnus , Lobelia 

 Dorfmanna, Ruhus Chamæmorus, Viola mirabilis, Primida far inosa, Bidens platycephala, 

 Carex cyperoides. Bøgen er i de fleste Skove næsten eneherskende, og hvor der endnu 

 er Ege tilbage, seer man overalt, naar Mennesket ikke lægger sig imellem. Bogen i Begreb 

 med at undertrykke dem; men tidligere har Egen været meget udbredt, og der findes 

 adskillige Kæmpe-Ege som Levninger af fordums Egeskove. I den nordlige Del af Grib- 



*) Nolte i Reventlows Skrift om Marskdannelsen paa Vestkysten af Hertugdommel Slesvig. 1863. 

 **) Alle fire for Vestbællet saa karakteristiske Genista- ktlcr mangle her. 



55* 



