109 439 



England, hvis større nstlige Halvdel er el bakket Lavland, henhorende til yngre 

 Dannelser, medens den vestlige Del, der bestaaer af ældre Dannelser, er bjergig, slemmer 

 i sin Plantevæxt væsentlig overens med Mellemeuropa, men har dog, ligesom ogsaa Irland, 

 en slørre Rigdom, end de andre Lande paa samme Bredegrad, paa saadanne Arter, som 

 fordre et Kystklima. Der er saaledes navnlig et ikke ringe Antal Arter, som de til Kanalen 

 stødende Dele af England og Irland have fælles med Kanaløerne og med Nordfrankrig, men 

 som ikke gaa synderlig længere mod Øst og som altsaa ere bundne til Kystklimaet*). 

 Andre Arier nærme sig til denne Kategori, men gaa dog længere mod Øst paa Fasllandet**). 

 — I den sydvestlige og vestlige Del af Irlands Bjergegne forekommer der foruden Jord- 

 bærlræet. Arbutus Unedo, adskillige andre Arier***), som have hjemme paa den pyrcnæiske 

 Halvø og navnlig i Asturien. — Endnu et andet fremmed Element i den britiske Flora er 

 et ikke ringe Antal norske Fjeldvæxler, som navnlig forekomme i Skotlands og tildels i 

 Cumberlands og Wales's Bjergegne!). — Forbes har vist, at man kun ved at se hen til 

 tidligere geologiske Tilstande kan give en fyldestgjørende Forklaring af den britiske Floras 

 Sammensætning, og at man da kommer til det Udslag, at de forskjellige floristiske Ele- 

 menter have meget forskjellig Aldertt). Naar Englands Flora er forskjellig fra andre Øfloraer 

 derved, at den mangler endemiske Arier, maa det have sin Grund i, at Planterne ere ind- 

 vandrede allerede dengang England slod i Forbindelse med Fasilandet, inden Kanalen endnu 

 var dannet. Geologiske Undersøgelser have nemlig vist, at England i den post-pliocene 

 Tid paa den ene Side stod i Forbindelse med Frankrig og paa den anden med Irland, og 

 at Adskillelsen mellem disse Lande først har fundet Sted i den ældste historiske Tid. Det 

 er saaledes heraf forklarligt, at England i Hovedsummen af sine Arter slemmer overens 

 med den centrale Del af Europa, hvorfra de ere udvandrede. Nogle af disse Arter ere paa 



*) Saadanne ere: Mathiola sinuata, SeneMera didyma (ogsaa paa Gotland), Buhia peregrina, Erica 

 vayans, Sibthorpia Europcea, Lobelia urens. 



**) Saadanne ere: Corydalis clavicidata, Fumaria capreolata, Hypericum Elodes, Maha mosclmta, Ge- 

 nista Anglica, Erica Tetralix, TJlex Europc^us, Narthecium ossifraguvi, Brassica oleracea (paa Laa- 

 hind), Cochlearia Anglica (i Danmark), Viburnuvi Lantana, Specularia hybrida, Calystegia iSoldanella 

 Linaria Cymbalaria, Mentha rotundifolia. 

 ***) Disse ere: Saxifraga umbrosa, elegans, hirsuia, Geum, aj'finis, hirta; Erica Mackaynna, mediterranea, 

 Daboecia polifolia, Pinguicula grandiflora, Arabis ciliata. 

 I) Saadanne ere: Arenaria Norvegica, Primula Scotica, Draba rupestris, Lychnis alpina, Arenaria 

 rubella. Astragalus alpinus, Sibbaldia procumbens, Saxifraga cernua, rivularis, Arctostaphylos alpina, 

 Phyllodoce caerulea. Azalea procumbens, Gentiana nivalis, Myosotis svaveolens, Veronica alpina, saxa- 

 tilis, Betula nana. 



jt) On the Connexion between tlie distribution of the existing Fauna and Flora of tlie british isles and 

 the geological changes which have alîected their area (Memoirs of the geological survey of Great 

 Britain, V. 1, 1846, p. 336). 



