444 114 



bredningscentra, da det er bekjendt, at de endemiske Ariers Anlal er störst, hvor Vandringen 

 er vanskeligst. Fremdeles maa udhæves, at saadanne Arter mangle her eller ere indskræn- 

 kede til den vestligste Del, som fordre et Kystklima, hvilket især tydeligt viser sig i Krist- 

 tornens üdbredning. 



Den Del af den nordtydske Slette, som staaer i umiddelbar Forbindelse med den 

 cimbriske Halvø, hæver sig meget gradvis til en Hnide af 300 Fod. Indenfor Marsken 

 kommer et Bælle (»Gesten") med en mager sandig Bund. Del er navnlig denne Bunds 

 Mangel paa Kalk, som har en væsentlig indflydelse paa Plantevæxtens Karakler, og det er 

 dels Heder, dels Fyrreskove, som her have Bunden i Besiddelse. Derpaa følger et smalt, 

 noget høiere liggende Bælte med en af kalkholdig Ler dannet Jordbund, der strækker sig, 

 fra Vest mod Øst tiltagende i Brede, fra Osnabrück over Hannover, Brunsvig, Magdeburg 

 og videre mod Øst langs med Foden af de ældre Dannelser, og som af Grisebach ansees 

 for at være Diluvialtidens Marskdannelse. Dette Bælle har oprindelig været helt overvoxet 

 med Skove af Eg og Bøg, men er nu for største Delen indtaget til Agerbrug. Blandt de 

 tilbageblevne Skove fortjene især at udhæves de prægtige Egebevoxninger langs med Elben 

 mellem Magdeburg og Dessau og herfra til Lausitz*). 



I den østlige Del af den nordtydske Slette, Provindsen Preussen, gjør Fastlands- 

 klimaet sig gjældende. I Königsberg er den aarlige Middelvarme næsten 6" R. og den 

 høieste Vinterkulde er -f- 25—28° R. Regnmængden er 17 — 18 Tommer. Det S. 407 

 omtalte Høidedrag har her en stor Brede og hæver sig i sine høieste Toppe til 7 — 800 Fod 

 (kun i Thurmberg til 1066 Fod), og Plantevæxlcn i denne Del af Tydskland frembyder især 

 Interesse derved, at adskillige Planter her have deres Vest- eller Nordvestgrændse. Dette 

 gjælder saaledes om følgende russiske Arter: Agrimonia pilosa, Euonymus verrucosus, Ce- 

 nolopJnum Fischert, Achillea cartilaginea, Corispermum intermedium, Trifolium Lupinaster, 

 Cimicifuga foetida^ Lathjrus pisiformis, Cliœrophyllum aromaticum, Artemisia scoparia, 

 Rumex Ucranicus, Silène Tatarica, Adenopliora liliifolia, Linaria odora, Carex cyperoides. 

 — Blandt de Planter, som her have deres Østgrændse, fortjener især al udhæves Bøgen. 

 Den danner endnu i den vestlige Del af Provindsen Preussen smukke Skove ved Gutstadt. 

 Det østligste Punkt, hvor Bøgen her forekommer som Skovtræ er ved Landsbyen Pørschken, 

 3*/2 Mile Sydvest for Königsberg. Adskillige Planter have i denne Del af Tydskland deres 

 absolute Sydgrændse, saaledes: Betula humilis, Hierockloe horealis, Sorhus Scandica, Salix 

 depressa, Lobelia Dorlmanna, Litorella lacustris, Juncus Balticus, Bulliarda aquatica, 

 Carex loliacea. Andre have som Lavlandsplanter her deres Sydgrændse, men forekomme 

 atter sydligere paa Bjergene, saaledes: Ruhus Chamæmorus, Cotoneaster vulgaris, Folygo- 



*) Grisebach: Die Vegctationslinien des nonlwesllichen Deutsclilaiuls (aus den Gotlingcr SUidlen, 

 1847). 



