452 122 



ungarske Botanikere opførte Arter (Neilreich i. c, p. 78) ere endnu kun meget ufuld- 

 stændig kjendte. 



Den storste og mest karakteristiske Del af Ungarn er den 1700 D Mile store til 

 alle Sider af Bjerge omsluttede Slette, Ungarernes Alfold. Den var i den tertiære Tid en 

 Del af den lange smalle Havbugt, som dengang indtog hele Donauens Flodgcbét, senere en 

 umaadelig Indsø, og den er nu Donauens af diluviale Sand- og Lerlag dannede høist eien- 

 domniclige Flodgebét fra det Sted, hvor denne Flod træder ind gjennem den saakaldte 

 ungarske l'ort, en smal Dal mellem Leythabjergene og Karpaterne, til hvor den gjennem Jern- 

 porten (Porta ferrea), en 18 Mile lang Fjeldrevne, løber ind i Vallakiet. Det er en 

 uoverskuelig træ- og stenløs Slette, »et afrevet Stykke af den russiske Steppe«; kun 

 Donauens Bredder og de smaa Sandhøie langs med Randen af de omsluttende Bjerge ere 

 skovklædte. Ihvorvel Stepperne her, de saakaldte Puslaer, som begynde Ost for Donauens 

 store Bøining og navnlig indtage hele Theisflodens Gebet, i det hele ligne de russiske og 

 ligesom disse have en kort, væseutlig til Foraaret indskrænket Vegetationstid, udmærke de 

 sig fordelagtigt ved ikke ganske at mangle Regn om Sommeren og ere saaledes meget 

 bedre end de russiske Stepper skikkede til Agerbrug*), uagtet det egentlige Steppeareal 

 saaledes er blevet betydelig formindset ved at indtages til Dyrkning, er der dog endnu 

 meget betydelige Strækninger, som henligge i deres oprindelige Tilstand. Alfølden , der i 

 sin største Del har en Middelhøide af 250 — 300 Fod, har enten en tor Bund, som i Sand- 

 og Saltstepperne, eller en fugtig Bund, som i de store hvert Aar oversvømmede Eng- og 

 Mosestrækninger langs med Donau og Theis. _ Udstrakte Sandstepper forekomme mellem 

 Pest og Kecskemet, ved Debreczin og i den vestlige Banaler Militærgrændse og ligeledes 

 mellem Romerskandserne og Karas, hvor der ogsaa findes Flyvesandshnie. Græsserne ere 

 her overveiende **), dels de samme som voxe i de russiske Stepper, som Stipapennata og 

 capillata, dels andre, blandt hvilke især Andropogon (Pollenia) Gryllus er almindelig. Mange 

 andre Planter danne her, men kun i det kortvarige Foraar, et broget Blomstertæppe***). 

 — Den saltholdige Bund fremtræder mest i smaa ø- eller baandformige Pletter i Græs- 

 steppen, Levninger af Fortidens Havbund, der dog ved den østlige Bred af Neusiedler 



*) Kerner: Das Pflanzenleben der Donauländer, 18G3. — Grisebach in GöUinger gelert. Anzeigen, 

 1863, p. 1688. 

 **) Græsstepperne eller Pustaernc indtage efter Skovene og Agerlandet de storslc Strækninger (15 pCt.) 



i Ungarn. 

 ***) Karakteristiske Planter for Græsstepperne ere: Alopecurus agrestis, Phleum Boehmcri, Hierockloa 

 borealis, Corynephorus canescens, Avena pratensis, Koeleria cristata, Festuca ovina, Bromus mollis, 

 B. tectorum, Carex hirta, Colchicum arenarium, Juniperus comviunis. Ephedra vulgaris, Achillea 

 Mille/olium, Inida Oculus Christi, Artemisia scoparia, Centaurea paniculata. Thymus Serpyllum, Al- 

 hanna tinctoria, Melampyrum eristalum. Amygdalus nana. Ononis spinosa, Cytisus Austriacus, An- 

 tkyllis vulneraria o. m. fl. 



