123 453 



Soen o. a. St. indlage større Strækninger. Af de her forekommende Saltvæxter {Salsola 

 Soda) ere de fleste de samme, som voxe ved vore Kyster, som: TriglocMn maritimum, 

 Salicornia herhacea, Atri'plex littoralis , Plantago maritima, Aster Tripolium, Artemisia 

 marilima, Olaux maritima o. fl. De Partier af Alfølden, som have sumpig ßiind, ligge i 

 Flodernes umiddelbare Nærhed. Donauen, der paa flere Steder udvider sig til en Brede 

 af 4000-0000 Fod og har en Dybde af 20 — 6n Fod, omslutter utallige større og mindre 

 Øer. Disse og Flodbredderne indtages dels af Skove, dels af umaadelige IMose- og Eng- 

 strækninger af forskjellig Karakter. Skovene dannes af Populus alba, canescens, nigra, 

 Salix alba, Alnus incana, glutinosa, Fraxinus, JJlnuis , Acer campeslre med Underskov af 

 Viburnum Lantana, Sambucus nigrOj Cornus mascula, sangvinea o. fl. De stadig af Vandet 

 dækkede Strækninger ere overvo.\ede med Tagrør, som saaledes her optræde i større 

 Masser end nogen anden Plante*). Ved Tagrørets Væxt og ved Tilskylning bliver Bunden 

 omsider tørrere, bedækkes derpaa med Carex stricta, og herved opstaa de saakaldte Zsombék- 

 Moser, der tilsidst gaa over til at blive til egentlige Enge**). Af de meget store Mose- 

 strækninger-er der kun faa, som indeholde brugbar Torv***). Den 6 G Mile store Hansag- 

 Mose ved den sydostlige Bred af Neusiedler-Søen er saaledes den eneste, hvor Tørv skæres 

 i det Store. Det 30 G Mfle store Sumpgebét ved Fiizes-Gyarmat paa Grændsen af Gross- 

 Kumanien er nu tildels ved Kunst udtørret. 



De omsluttende Bjerge staa ved deres Rigdom paa Skove i stor Modsætning til det 

 næsten træløse Lavland, saa at Ungarn i det hele har henved 23 pCt. skovbevoxet Land. 

 — Karpaterne begynde ved Presburg Nord for Donauen og omslutte med en Længde 



*) Tagrøret, Fhragmites communis, er af alle Planter i det ungarske Lavland den, som spiller den vig- 

 tigste Rolle i Naturens og Menneskets Husholdning. Den storste Masse af Tagrør voxer paa Steder, 

 som stadig staa under Vand. Efter Bundens Beskaiïentied optræder den paa to forskjellige Maader. 

 Hvor Bunden er løst Dynd , danuer dens lange Udløbere og Rødder i Forbindelse med andre herpaa 

 fæstede Planter et sammenhængende tæt Dække, som ved høiere Vandstand løftes i Veiret og udgjør 

 da den saakaldte svingende Bund eller svømmende Øer (Ungarernes »Lip»), der dog ikke, som Nogle 

 have angivet, forandre deres Plads i horizontal Retning, men kun hæve og sænke sig. Saadaune 

 "Lap« danne Grundlaget for alle storre Torvemoser i det ungarske Lavland. Hvor Bunden er fast 

 Sand eller Ler danner Tagrøret fra forst af isolerede Tuer eller oformede skarpt begrændsede Partier, 

 der stadig voxe i Høide, idet Rodstokkene ved Røddernes tætte Væv forenes til en fast Masse, men 

 ikke sende Udløbere til Siden. Paa nogle Steder hæver disse Roroer sig 5 Fod murformigt i Veiret, 

 kun adskilte fra hverandre ved smalle Kanaler. Tagroret har desuden en stor Udbredning i sum- 

 pige Lavninger, som ikke altid staa under Vand, og udfylder disse efterhaanden med en tørveagtig 

 Masse. En ganske eiendommelig Form af Tagrøret voxer paa den tørre saltholdige Bund. Den er 

 kun faa Tommer eller 1 — 2 Fod høi, blaagrun og har et sammentrykt Straa. (Pokornj i Verhandl. 

 der zool.-botan. Gesellsch. in Wien IS60, p. 287). 

 **) Verhandlungen der zool.-botan. Gesellsch. in Wien 1868, p. 315 og 1859, p. 87. 

 ***) Mosserne tage her kun ringe Del i Tørvedannelsen; thi det ungarske Lavland har, som Pokorny 

 har vist, en mærkelig Fattigdom paa Mosser (Verhandl. der zool.-botan. Gesellsch. in Wien 1S60, 

 p. 286). 



57* 



