■ 127 457 



I Moldau bestaaer Skoven i Lavlandet af: Quercus pedunculata, sessiliflora, Cerris, 

 Fagus sylvaiica; Carpinus Betulus, Alnns glutinosa, Popidus alba, nigra, tremula, Fraxinus 

 excelsior, Tilia parvifolia, grandifolia, tomentosa med Underskov af Cornus mascula, sang- 

 vinea, Euonymus Europæus, verrucosus, Staphjlea pinnata, Philadelphus coronarius, Cratæ- 

 gus Oxycantha, monogyna, Corylus Avellana. Store Strækninger ere overvoxede med Rims 

 Cotinus og Amygdalus nana, og ved Flodbredder voxer Tamarix gallica. I de høiere 

 Bjergegne dannes Skoven af Naaletræer: Finns sylvestris, montana, Cembra, Larix, Picea^ 

 Abies. Taxus baccata og Juniperus communis voxe ogsaa her*). 



Der staaer endnu tilbage at omtale Plantebælterne paa de høie Bjergkjæder, som 

 danne et i det hele skarpt Grændseskjel mellem Syd- og Mellemeuropas Plantevæxt. 



Pyrenæerkjædens Bjergsystem hæver sig umiddelbart op af Sydfrankrigs Lav- 

 land, uden al staa i nogen Forbindelse med Sevennerne og Alperne, og bestaaer i sin 

 midterste Del af to Kjæder, forenede i Bjergknuden Tue de lAIauberne, af hvilke den øst- 

 lige, tiltagende i Høide mod Øst, udbreder sig i det catalonisk-aragoniske Terrasseland, 

 medens den vestlige, aflagende i Hoide mod Vest, fortsætter sig i de gallicisk-cantabriske 

 Bjerge. Østpyrenæerne bestaa af Granit og have afrundede Konturer, medens den midterste 

 Del, i hvilken Kalk- og Lerskifer spille Hovedrollen, er takket og søndersplittet og overalt 

 frembyder steile, vilde og utilgængelige Fjeldmasser; Vestpyrenæerne hæve sig jævnt i 

 Veiret og have kun enkelte pyramideformede Toppe. Pyrenæerne adskille sig fra Alperne 

 ved deres helt beliggende Passer, ved snævrere Dale og stejlere Fjeldskrænter og ved større 

 Rigdom paa varme Kilder. — Pyrenæerne danne ikke saa skarp en Adskillelse mellem 

 Frankrigs og Spaniens Plantevæxt, som man skulde tro. Plantevæxlen er væsentlig den 

 samme 1 Gascogne og Nordspaniens Kystland, og ligeledes er paa Østsiden iMiddelhavs- 

 landenes Flora ensformig udbredt paa begge Sider af Kjæden. — De herskende Skovtræers 

 Udbredning sees af den paa næste Side meddelte Oversigt over Bælterne, men da Skovene 

 dels ere udryddede og dels savnes paa Grund af Bjergskraaningcrnes Steilhed, findes her 

 kun faa store sammenhængende Skovstrækninger. Denne Oversigt gjælder nærmest Cen- 

 tralkjæden, men ogsaa her finde mange stedlige Afvigelser Sted. 1 Østpyrenæerne naaer 

 Rødgranen op til Trægrændsen. 



*) Edel: Bemerkungen über die Vegetation des Moldau i Vciliandl. der zool.-botan. Vereins in Wien. 

 Bd. 3, 1853, p. 27. 



