139 469 



optræder Skoven i den Del , som ligger mellem Aleghauy-Bjergene og Missisippi-Floden, i 

 de vandrige Egne, som gjennemstrømmes af .Missisippi, VVabash og Ohio med alle deres 

 mindre Tilløb, i Stålerne Illinois, Indiana, Kentucky, Ohio og Pensylvanien, der, hvor de 

 umaadelig mægtige og udbredte Kullag (»Illinois Coalfield«, »Appallachian Coalfield«, »Pitts- 

 burg seams«) vidne om, at allerede i de ældste Jordperioder en yppig Plantevæxt har dækket 

 de samme Egne*). Her have de mange Valnødarter (Juglans nigra, Carya olivæformis, 

 amara, porcina, tomentosa o. fl.) og Ahornarier (Acer eriocarpum , saccharinwn , nigrum, 

 striatum) deres egentlige Hjem, og her udgjore paa mange Steder ikke mindre end 10 Ege- 

 arier (Q. tinctoria, rubra, coccinea, palustris, Phellos, Frinus, macrocarpa, obtusiloha, lyrata, 

 alba) en væsentlig Bestanddel af Skoven. Herimellem rage kæmpestore Plataner {Platanus 

 occidentalis) frem med deres hvide Grene og colossale Stammer, som ikke sjelden have 

 10—12 Fod i Tværmaal, eller de danne rene Bevoxninger. Tulipantræer ere her alminde- 

 lige med mastelignende høie Stammer, beklædte med en dybtfuret Bark. Kun i Toppen 

 udfoldes de store blaalige Blomster. Blandt de mange andre Træer skulle udhæves: Robi- 

 nea Pseudacacia (»Locust«), udmærket ved sit fortrinlige haarde Ved, Gymnocladus Cana- 

 densis, hvis store Bønner anvendes som Kaffe-Surrogat («Kentucky-Coffetree«), Nyssa syl- 

 vatica, Ulmus Americana, Tilia Americana Og Liquidambar styraciflua. Slyngplanter, Vitis 

 Labrusca, cordifolia, vulpina, Ampélopsis, Celastrus scandens, Smilax, AmpMcarpæa o. fl., 

 udbrede deres Væv fra Træ til Træ. Paa mange Steder sees Træer, hvis yderste Gren- 

 partier nedhænge visnede. Dette foraarsages ved Cicada septemdecem, som kun indfinder 

 sig hvert I7de Aar og da i saadan Mængde, at den næsten er en Landeplage, idet den 

 lægger sine Æg i Grenene. Ligesaa rig en Afvexling frembyder Underskoven. Her voxe 

 Papaw-Træet {Asimina triloba) med en lille agurklignende, ildelugtende, men velsmagende 

 Frugt, Benzoin odoriferum med en aromatisk Bark og talrige smaa gule Blomster, som 

 allerede i iMarts meddele Underskoven en gulgrøn Farve, Sassafrastræet, Ai7iorp7m fruticosa, 

 Euonymus verrucosus, Corylus Americana, Hamamelis Virginica, Staphylea trifoliata, Cea- 

 nothus Americana o. fl. Den bambuslignende Miegia macrosperma og Equisetum- ÅTler 

 danne et lysegrønt Bælte langs med Flodbredderne. De mange smaa Øer, som opstaa i 

 Floderne ved sammenhobede Træstammer og det sig herimellem samlende Dynd, ere over- 



Maximilian Prinz zu Wied: Reise in das innere Nordamerika in den Jaliren 1S32 — 34. — Lyell: 

 Travels in Northamerica (1841—42) og Second visit to the United slates. 



Paa saadanne Steder, hvor Sukkerahornen forekommer i større Mængde, opføres en lille Bygning 

 med Kjedler til Saftens Inddampning. 1 Marts aftappes Saften , og paa denne Tid sees overalt i 

 disse «Sugar-camps» Ror indstukne i den nederste Del af Sukker-Ahornens Stamme, hvorigjennem 

 Saften flyder i smaa Truge. Saften flyder rigeligst paa de varme Dage, som folge efter kolde Nætter. 

 En Sugar-camp leverer 500 — 1000 Pund Sukker om Aaret (Maximilian Prinz zu Wied 1. c. 

 V. 1, p. 215). 



59* 



