145 475 



I Sacramento-Dalen har Plantevæxten en ganske anden Karakter som Følge af det 

 tørre Klima. Her falder nemlig fra Mal til November næsten ikke en Draabe Regn, og 

 da visne alle urteagtige Planter. Skoven .er indskrænket til et Bælte langs med Sacra- 

 mento-Floden og bestaaer fornemmelig af Quercus lobata, som her opnaaer sin største 

 Skjønhed, Q. Garryana, Q. agrifolia, Oreodaphne Calif ornica, Fraxinus latifolia og Ore- 

 gona, Platanus racemosa, Vitis Calif ornica, Salix Hindsiana og den biiskformede Æscidus 

 Californica. Baade i Sacramento- og Joaquin-Dalen samt paa de Dele af Kystbjergene, 

 som ikke ere skovklædte, er den vilde Havre (Avena fatua , Flyve-Havre), der ogsaa i 

 Danmark forekommer som Ukrud i Vaarsæden, og som antages oprindelig at være indfort 

 i Californien, saa almindelig udbredt, at den mange Steder væsentlig bidrager til at 

 bestemme Landskabets Karakter*). Den indtager nemlig udelukkende Bunden og voxer 

 saa tæt, som om den var saaet. Høiene og Bakkerne om San Francisco og San Pabbo- 

 Bugten ere for en væsentlig Del dækkede med denne Græsart, og kun i Dalene Andes Træ- 

 væxt, fornemmelig bestaaende af Quercus agrifolia, der i sin Habitus minder om Æbletræer. 

 Disse Lunde give saaledes i Forbindelse med Markerne af vild Havre Landet her udseende 

 af al være dyrket. — Paa begge Sider af Sacramento-Dalen danner et bølget Land Over- 

 gang til de indesluttende Bjergkjæder. Klimaet er her ikke saa tørt som i Dalen, og 

 Plantevæxten har en eieodommelig parklignende Karakter, hvis Skjönhed prises af califor- 

 niske Reisende. Trægrupperne, som her vexle med de med vild Elavre overvoxede Partier, 

 bestaa fornemmelig af Quercus lobata, der i Væxt minder om vor Eg, og som uden Tvivl 

 er Californiens smukkeste, almindeligste og nyttigste Egeart, og af Pinus Sahiniana («nut 

 pine«), der i Væxt er forskjellig fra de fleste Fyrrearter, da Stammen hurtig deler sig i 

 vidludbredte Grene, og som har hovedstore Kogler med krogformede Kogleskæl. Begge 

 disse Træer have her en særegen Betydning ved deres spiselige Frø, som udgjore en væ- 

 sentlig Del af Indianernes Vinterforraad. I denne Høide er det ogsaa, at Pasania densiflora 

 især forekommer, men den synes at have sin største Udbredning Syd for San Francisco. 



Den vestlige Skraaning af Nevada-Kjæden og dennes Fortsættelse i Oregon som Cas- 

 cade-Bjergene, hvis høiesle Toppe rage langt op i den evige Snees Region, modtager i 

 rigelig Mængde den fra Sydhavet hidførte Fugtighed og er derfor ogsaa næsten overalt 

 dækket med tætte Skove, hvor Naaletræerne ere aldeles overveiende, medens Egene ere 

 indskrænkede til den laveste Region. Skovene bestaa indtil henved 3000 Fod fornemmelig 

 af Quercus lobala, Garryana, agrifolia, chrysolepsis og Pasania densiflora, men store Stræk- 

 ninger ere bedækkede med Krat dannede af Ceanoihus, Pursliia, Spiræa, Amelanchier, Fre- 

 montia, Prunus subcordata og Arctostaphylos glauca (»Manzanita«), en stedsegrøn 6 — 8 Fod 



*) Flyve-Havren er i visse Egne af Norge bleven et hoist besværligt Ukrud (Schübeier: Die Cultur- 

 pflanzen Nordwegens, p. 46). 



Videnik. Selsk. Skr., b Rxkhe, naiurvidensk. og malfaem. Mi. 9 B. VI. 60 



