492 162 



med de fleste Cyrtandraceer, Gesneraceernes Repræsentanter i den gamle Verden. — Ogsaa 

 med den californiske Flora har dette Gebet nogle Berøringspunkter. Slægten Lihocedrus 

 har foruden de to chileniske Arter 1 californisk {L. decurreus). Alle Kurvblomsternes 

 Slægter og Arter af Gruppen Madiece have hjemme i Californien, men den monotype Slægt 

 Madia (M.' sativa) tilhører Chili; desuden er der Slægterne Gayophytum, Amsinchia og 

 Orthocarpus, som kun have Repræsentanter i disse to Floraer. Der synes overhovedet at 

 kunne paavises flere Tilknytningspunkter mellem de fleste i det store Sydhavsbækken om- 

 givende Lande, end man skulde vente, naar man seer hen til de umaadelige Afstande mellem 

 disse Lande. Dette overtydes man især om ved at see hen til Naaletræernes Udbredning. 

 Den hele Gruppe af Abietineœ cupressinœ*) er indskrænket til Sydhavslandene, og det 

 samme gjælder ogsaa om Hovedsummen af Livstrægruppen (Thuinæ). Da de fleste af disse 

 Naaletræslægter — ja endog nogle Arter — kunne føres tilbage til den tertiære Tid**), er 

 det antageligt, at de nu saa langt fra hinanden fjernede Kyster tidligere have staaet i 

 nærmere Forbindelse ved mellemliggende Lande, hvad der ogsaa i høi Grad er blevet 

 sandsynliggjort ved Darwins undersøgelser. — En plantegeograOsk Forbindelse, mellem 

 Egne, som ligge endnu fjernere fra hinanden antoges at være godtgjort, da Hooker 

 1 de Magalhaensstrædet omgivende Lande fandt 50 Blomsterplanter, som ogsaa voxe paa 

 de tilsvarende Bredegrader i den nordlige Halvkugle, eller man saa heri et Bevis paa, at 

 samme Art kan være opstaaet paa flere Steder, have flere Udbredningscentra; men Grise- 

 bach har vist, at omtrent Halvdelen af de der forekommende europæiske Arter rimeligvis 

 tilfældig ere indførte ved Menneskene, og at der af de øvrige ere nogle, der som Vand- og 

 Kystplanter ere udbredte over den største Del af Jorden, medens andre have vist sig at 

 være saa furskjellige fra de europæiske, hvorunder de vare henførte, at de med større Føle 

 opfattes som egne Arter***). 



*) I det Omfang, hvori jeg har taget denne Gruppe i »Frilandstrævæxten-, p. 2S. 



**) Det samme gjælder efter Darwins Undersøgelser ogsaa med Hensyn lil Nothofagns-KviaM 

 (Hooker: Antarctic Flora, p. 212 i en Note). 

 ***) Grisebach: Systematische Bemerliungen über die beiden ersten Pflanzensammlungen Philippis 

 und Lechlers im südlichen Chile und an der Magellan-Strasse. Af Grisebachs Værk »Die 

 Vegetation des Erde«, som netop nu under Correcturlæsningen ved Forfatterens Velvillie er kommet 

 mig ihænde, og som jeg meget beklager ikke at have kunnet benyttet under Udarbeidelsen af denne 

 Afhandling, seer jeg, at der er en af de ovennævnte ,iO Arter, nemlig Qentlana prustrata, hvis store 

 Udbredning antages at være bevirket ved Albatrossens Hjælp, da denne Fugl skal trække fra Kamt- 

 schatka og Kurilerne til Gap Horn. 



