163 493 



2. Tilbageblik paa den geografiske üdbredning og dennes Forhold lil den 

 systematiske Inddeling. 



Det gjælder som almindelig Regel, al jo bedre det er lykkedes at lægge saadanne 

 Karakterer til Grund for den systematiske Inddeling af en Familie, som betegne et virkeligt 

 Slægtskabsforhold, desto tydeligere vil det ogsaa vise sig, at de forskjellige systematiske 

 Underafdelinger have deres særegne Udbredningscentra, og fremdeles, at jo større Forskjel 

 i Bygning de systematiske Afdelinger betegne, desto storre ville ogsaa de geografiske Af- 

 stande være mellem disses Udbredningscentra. Det er denne Forbindelse mellem den syste- 

 matiske Inddeling og den geografiske Üdbredning, som for Cupiiliferernes Vedkommende 

 skal paavises i dette Afsnit, der da tillige vil tjene som Tilbageblik paa nogle af de vig- 

 tigste under de forskjellige Gebeter afhandlede Forhold. 



Vi have seet at denne Familie falder i tre Underfamilier, men disse repræsentere 

 hver for sig et Ilovedcentrum for Cupiliferernes üdbredning og danne tre store, langt fra 

 hinanden fjernede geografiske Gebeter. Kastaniegruppen har nemlig sit Centrum paa de 

 indiske Øer, Egene i Mexico og Bogene i den sydvestligste Del af Amerika. Kaslaniegruppen, 

 der er skarpt adskilt fra Ege- og Bøgegruppen ved sine valseformede, stive, kun i Spidsen 

 med et punktformigt Ar forsynede Grifler, ved sine oprette Hanrakler og helrandede Blade, 

 har ogsaa et eget i det hele tydeligt nok begrændset Ldbredningsomraade. Uen tilhører 

 nemlig Østasien, optræder i et meget overveiende Antal af Arter og i sine mest typiske 

 Former paa de indiske Øer, især paa Sumatra og Java; har her sit egentlige Centrum. 

 Kun én Art (Castanea vulgaris) overskrider dette Hovedgebéts GrænJser mod Vest og 

 spiller en vigtig Rolle i Middelhavslandene, og 3 Arter*) naa over til Amerika. Den mest 

 typiske Slægt Cyclobalanus , udmærket ved sin ufuldstændig mangerummede Frugt, mange- 

 lappede Kim (se foran p. 345 f. M og 346 f. D) og sine til concentriske Lameller sammen- 

 voxne Skaalskæl, tilhører alene de indiske Øer, og foruden andre Kastanieformer (Pasania 

 og Castanea) forekommer her kun nogle faa Kastanie-Ege, men ikke en eneste ægte Eg 

 [Querciis). 



Ligesom Kaslaniegruppen har sit Hjem i Østasien, saaledes tilhører Egegnippen 

 fortrinsvis den Nord for Ækvator liggende Del af Amerika og her igjen fornemmelig Mexico, 

 hvor Cupulifererne have deres andet store Udbredningscentrum. I Mexicos Bjergegne fore- 

 kommer ikke alene et meget større Antal Egearter end noget andel Sted paa Jorden, men 

 de frembyde ogsaa her en større Mangfoldighed i deres Bygning, og her findes flere større 

 Afdelinger, som ganske mangle andre Steder, hvortil endnu maa føies, at her ikke fore- 

 kommer en eneste Art af de andre Slægter; baade Kastanie- og liøgegruppen mangle ganske 

 her; her findes kun Arter af Egeslægten. Af denne Slægt er underslægten Erythrobalanus, 



*) Castanea pumila, (.'. chrysophylla og Pasania densiflora. 



62* 



