175 505 



Berigtigelser og Tillæg. 



Side 348, L. 18 f. o. Egen, læs: Egen {Quercus pedunculata). 



— 365, L. 12 f. n. Eder Julvo-tomentosa indskydes: v. pubescentia. 



— 373. Her indskydes efter Pasania Earlandi (L. 4 f. n.): P. Sancei Benth., Flor. Honkong. p. 322. 



— 382, L. 11 f. o. Betegnelsen Ege-Kastanier bar helst indskrænkes til Slægten Pasania. 



— 385, L. 6 f. n. Dryohalanops, Diplerocarpeer, læs: Dryobalanops og andre Diplerocarpeer. 



— 387, L. 19 f. o. Castanea (Castanopsis) vulgaris, læs : Castanea [Encastanea) vulgaris. 



— 387. Elter L. S f. n. indskydes: Pasania Hancei. 



— 392, L. Il f. Fusi-jama, læs: Fusiyama. Høiden af denne Vulkan er efter de seneste Maalinger 



(Petermanns Mittheil. 1867, p. 118) 13,300 Fod. Dog skal den ifølge Alcocks Maalinger være 

 13766 Fod («Fra alle Lande« 1869, p. 481). 



— 392, L. 19 f. n. 6 — 15°, læs: -i-6 |-15°C. Yeddo's Sommervarme svarer til Palermo's (22,5° C); 



men Vinteren er koldere og svarer til den i Genf (+0,5° C). 



— 393, L. 17 f. o. P. Massoniana, læs: P. Massoniana Sleb. et Zucc. Her indskydes blandt de kinesiske 



Naaletræer: Cupressus fiinebris og Juniperus Chinensis 



— 395, L. 8, f. o. De 4 førstnævnte Slægter, læs: de 2 ferstn. o. s. v. 



— 397, L. 15 f. o. 9— 9000', læs: 8— 9000'. 



— 397. Her indskydes følgende Bemærkninger om Middelhavslandenes Flora, uddragne af Grisebachs 



Skrift: »Die Vegetation der Erde. 1. Bd. Mittelmeergebiet". De herværende Arters Antal anslaaes 

 til 7000. Af disse tilhore 60 Procent eller 4200 udelukkende denne Flora , medens de øvrige Arter 

 ogsaa forekomme i Mellem- og tildels i Nordeuropa. Kun 500 af de 4200 Arter ere udbredte over 

 hele Gebetet, medens 1000 Arter tilhøre to eller flere Lande, og 2700 ere indskrænkede til et enkelt 

 af disse. Dette store Antal Arter med et saa indskrænket Udbredningsomraade hidrører derfra, at 

 Gebetet omfatter dels fra hverandre langt fjernede Kyststrækninger, dels Øer eller Halvoer, der lige- 

 som disse ere rige paa endemiske Arter. 60 af de eiendommelige Slægter ere monotypiske, og af 

 disse er der kun 12, som ere almindeligt udbredte. — Spanien har '/i3 eiendommelige Arter og 11 

 Monotyper. 4 Arter af Træer ere indskrænkede til Afrikas Nordrand og navnlig til Algier: Callitris 

 quadrivalvis , Fraxinus dimorpka, Pistacia Atlantica og Pyrus longipes. Paa de baleariske Øer ere 

 Vio af Arterne endemiske, heriblandt: Hypericum Balearicum, Oenista lucida og Hypocrepis Balea- 

 rica, medens Buxus Balearica ogsaa forekomme i Spanien. Sardinien og navnlig Korsika frem- 

 byde en eiendommelig Endemismus. 4 Familier optræde nemlig her i særegne Former, udmærkede 

 ved deres meget smaa kun faa Linier lange Blade, saaledes navnlig Læbeblomsterne, Korsblomsterne 

 (Morisia), Kurvblomsterne (Nananthea). 3 endemiske Buske tilhøre begge Øer: Rhamnus salicifolitis, 

 Oenista Corsica og G. Ilorisii. — Italien er af alle Middelhavslandene fattigst paa endemiske Arter, 

 og disse ere især indskrænkede til Neapel og Sicilien. Primida Palinuri er indskrænket til For- 

 bjerget Palinuri (40°) og Convolvulus sabaiius til Cap Noli. Juniperus hemisphærica er fælles for de 

 calabriske Apenniner og Ætna. — For den illyrisk-dalmatiske Kyst er Petteria (Cytisus) Weldeni 

 karakteristisk. — Den osmaniske Halvø har 3 Monotyper, blandt hvilke Gesneraceen Saberlea er 

 den mærkeligste formedelst sit Slægtskab med den pyrenæiske Bamondia. — Colutea melanoxylon 

 og Juniperus Ægæa ere karakteristiske for Grækenland. — Kreta er rigere paa endemiske Væxter 

 end nogen anden Del af dette Gebet. Her forekommer en monotypisk Campanulacé (Petromarula), 



