576 14 



findes alene Høidebestemmelser for Vandstanden i Nr. V, og senere, da denne Boring 

 tilstoppedes, gives der slet ingen Høidebestemmelser for Vandstanden paa det hele 

 Terrain før i August Maaned 1867, da vi atter fik Vandstandsmaaleren Nr. V i Orden 

 og tillige fik boret den nye Vandstandsmaaler i Nærheden af Kilden Nr. III. De derved 

 observerede Vandstandshøider ere, som alt bemærket, angivne paa Planen, og disse Maal- 

 ninger vise maaskee endnu tydeligere end de tidligere Angivelser, at Vandstanden paa de 

 to Steder under sædvanlige Forhold varierer næsten ganske paa samme Maade. Da dernæst 

 enhver extra Sænkning af Vandstanden ved Nr. III, fremkaldt ved Pumpning paa disse Kilder, 

 sees at frembringe en tilsvarende Sænkning af Vandstanden Nr. V — en Sænkning, som 

 vel ikke er saa stor som den Pumpningen fremkalder i den umiddelbare Nærhed af Nr. III, 

 men dog er fuldkommen stor nok til at vise Virkningen af Pumpningen — saa er det 

 derved ubestrideligt beviist, at Kilderne staae i directe Forbindelse med hinanden gjennem 

 de vandførende Lag. 



At Kiideboringerne baade indvirke paa hinanden og ved deres Vandføring have 

 fremkaldt en blivende Formindskelse af Vandets Sligehøide i Jorden, kan tydeligt sees ved 

 en Betragtning af Kilderne Nr. I og III, der bleve aabnede i Slutningen af Aaret 1851; thi 

 Maalningerne af Stigehøiderne for disse Kilder vise fuldstændigt, at skjøndt Nr. III op- 

 rindeligt havde den høieste Vandstand, forandrede Forholdene sig efterhaanden saaledes, 

 at Vandstanden i August 1852 var lige stor for Nr. I og Nr. III, samt at Vandstanden 

 senere bestandigt har været mindre for Nr. III end for Nr. I. Oprindeligt synes altsaa 

 Grundvandet fra Omegnen af Nr. III at have havt Fald og altsaa bgsaa Løb baade imod 

 Øst og Vest; men ved Aabningen af de store Kilder ved Nr. III forandrede Forholdene sig 

 saaledes, at Grundvandet fra Nr. I fik Fald imod Nr. III. Efter Forløbet af et Par Aar 

 synes Kilden Nr. III at have naaet en saadan Stadighed, at Stigehøiden senere har holdt 

 sig c. 3 Fod lavere end Vandstanden i Nr. V; thi endnu 7 Aar derefter finde vi denne 

 Forskjel i Stigehøide for disse to Boringer. Efter Forløbet af et Par Aars Tid synes derfor 

 alle Kilderne nogenlunde at være komne i Ligevægt igjen efter den Forstyrrelse, som frem- 

 kaldtes ved deres Frembrud, og siden den Tid finde vi Vandstanden i Jorden at have et 

 temmelig stadigt Fald fra Vest imod Øst, fra Kilden Nr. I indtil Nr. IX ved Slotsherrens Bro, 

 omtrent saaledes: 



Fra Kilden Nr. I til Nr. III falder Vandspeilet c. 3f' paa 3000 Al. eller c. 1 : 1600 

 _ _ III _ VI - c. 5' — 2400 - - c. 1 : 1000 



— _ VI — VII — c. 5' — 2600 - — c. 1 : 1000 



_ _ VII — IX — c. 8' — 4500 - — c. 1:1100, 



hvoraf med fuldstændig Sikkerhed følger, at der under hele Damhuussøens Opland gaaer 

 en underjordisk Strøm fra Vest til Øst. Heraf drog jeg i sin Tid videre den Slutning, at 

 den hele underjordiske Strøm sandsynligviis fulgte Grønsandslaget under det store Dalstrøg, 



