19 581 



svarende til de Vandmængder, som have fundet Afløb gjennem begge Systemer af Drain- 

 ledoinger, viser der sig en saadan Overeensstemmeise, at der næppe kan være nogen Tvivl 

 om, at det virkelig i alt væsentligt er Vinterregnmængden, som forsyner baade Drainled- 

 ningerne og de kildeførende Lag med Vand. — Paa den første af disse Planer har jeg 

 fremhævet de forskjellige Tidsrum, i hvilke det har været nødvendigt at foretage Oppumpning 

 af Vand fra de arlesiske lirønde, hvilke Pumpninger ere udførte ved Kilderne Nr. III, VI 

 & VII; naar vi derved lægge Mærke til, under hvilke Forhold det har været fornødent at 

 forøge Vandmængden til Stadens Forsyning ved Hjælp af Pumpning paa Kilderne, viser det 

 sig, at Nødvendigheden netop indtræder i de Aar, som følge efter vandfattige Vintre, fordi 

 disse ere utilstrækkelige til at afgive saa stort et Qvanlum Overfladevand, som behøves til 

 Søernes Fyldning, og da vandknappe Vintre tillige gjøre Jordlagene fattige paa Vand, vil 

 Pumpning altsua fortrinsviis indtræde, naar Jordlagenes Vandrigdom er forholdsviis lille og 

 tillige er mindst at stole paa. 



De saaledes paaviste Forhold ved de artesiske Kilder have givet mig Anledning 

 til flere forskjellige Betragtninger angaaende Vandrigdoramen af de vandførende Lag, 

 hvilke Betragtninger jeg dog ikke her skal gaae nærmere ind paa, fordi de endnu ikke 

 kunne anstilles med den fornødne Grad af Sikkerhed. Derimod skal jeg fremhæve et 

 Forhold, som Pumpningerne paa Kilderne i Aarane 1868, 69 og 70 mere bestemt har 

 lagt for Dagen. Ved at betragte Vandstanden i de to Maalerør Nr. III og Nr. V findes 

 det, at naar der ikke pumpes ved Nr. III, er Vandstanden ved Nr. V mellem 4 og 5 Fod 

 høiere end ved Nr. III, og da Afstanden mellem disse Kildeboringer er c. 3500 Alen, 

 saa vilde altsaa Vandspeilsfaldet i Jorden, hvis det var jævnt, under sædvanlige For- 

 hold beløbe sig til c. 1 : 1400 fra Nr. V til Nr. III. Naar der derimod pumpes paa 

 sidstnævnte Kilder, sænker Vandstanden sig ved begge Kildeboringer saaledes, at der 

 fra Nr. V til Nr. III fremkommer et Vandspeilsfald af c. 10 Fod eller c. 1:700, hvilket 

 da er ligeslort med det tidligere paaviste Vandspeilsfald til Kallebostrand. Som en 

 Følge deraf kan det antages, at under Pumpning paa Kilderne forandres Vandspeilsfaldet 

 i Jorden saaledes, at Vandet erholder samme Fald imod Nr. III fra et Punkt Vest for Nr. V, 

 i Nærheden af Riisby, som det, hvorunder Grundvandet fra Nr. III sædvanligt strømmer til 

 Stranden, naar der ikke pumpes paa Kilderne. Men derved bliver det aabenbart hoist 

 sandsynligt, at til daglig Brug, naar der ikke pumpes, modtager Nr. III ikke Vand fra Om- 

 egnen af Nr. V, men kun fra et Punkt, som er beliggende mellem disse to Maalesteder 

 noget indenfor den sydvestlige Grændse for Damhuussoens Opland, idet Grundvandet fra 

 Omegnen af Nr. V rimeligviis søger Kallebostrand. Ved Pumpning paa Kilderne forandres 

 Forholdene derimod saaledes, at selv Grundvandet fra Strækninger, der ligge et godt Stykke 

 udenfor Damhuussoens Oplands Grændser, drages hen imod de artesiske Brønde og derigjen- 

 nem kommer Kjøbenhavns Vandforsyning til Gavn. 



73* 



