53 615 



ellor ved Hjælp af ïagllagelser anstillede ved alt udforte Drainingsanlæg ; men da det aaben- 

 bart er af særdeles Viglighed for Landmanden at kunne bestemme Vandledningsevnen W 

 af en given Jordart, som agtes drainet, for derved at blive istand til at angive i hvilken 

 Afstand Drainledningerne bør lægges, har jeg udtænkt en Methode, som er forholdsviis 

 simpel og let anvendelig og som dog efter de Prøver, som jeg har anstillet, synes at give 

 meget tilfredsstillende Resultater. Methoden, der, som sagt, med Lethed vil kunne 

 benyttes af enhver Drainingsmester, er grundet paa det Forhold, at naar en Jordmasse 

 er begrændset af en lodretslaaende cylindrisk eller prismatisk Overflade , og Jorden 

 ved at holdes befugtet af et tyndt Vandlag udsættes for en Gjennemstrømning af Vand 

 fraoven nedad, saa vil Trykhoidetabet h for den gjenoemlobende Vandstrøm paa ethvert 

 l'nnkt af den gjenneraløbne Bane noiagtigt være ligestort med Længden I af den Vei, som 

 Sirommen har gjennemløbet, og at under disse Omstændigheder er den i Timen pr. DFod 

 gjennemslrømmende Vandmængde ligestor med Jordens Vandledningsevne W. 



For at bestemme Vandledningsevnen af en given Jordart, behover man derfor blot 

 at nedlægge Prøver af Jorden i nogle større Urtepotter, som i Bunden ere forsynede med 

 gode vandlrækkende Lag af Smaasteen, saaledes som det sædvanligt finder Sted ved Blomster- 

 potter. Ved at nedsætte disse saaledes fyldte Urtepotter i Vand indtil Jorden er fuldstændig 

 gjennemblødt og ved derefter at holde dem jævnt overgydte med Vand saalænge indtil 

 Jorden er fuldstændig sammensunken og gjennemtrængt af Vand, lader Vandledningsevnen 

 W sig let bestemme ved fra Tid til anden at observere hvormeget Vand der løber gjennem 

 Jorden i en Time. Ved jævnligt at maale den gjennemløbne Vandmængdes Størrelse, 

 findes del, at denne efterhaanden bliver mindre og mindre indtil en bestemt Grændse; 

 er denne Grændse funden, er det kun fornødent at udtrykke den gjennemløbne Vandmængde 

 i Cubikfod og dividere det fundne Tal med Urtepoltens indvendige Middelareal eller Lysning, 

 udtrykt i Qvadratfod, for derved at erholde det Forholdstal, som fremstiller Jordens Vand- 

 ledningsevne W; naar da samtlige Prøver omtrent give samme Værdi for W, vil Middel- 

 tallet af dem alle næppe afvige meget fra den søgte Vandledningsevne. Paa denne Maade 

 har jeg foretaget Forsøg med det tidligere undersøgte Filtersand og fundet Sandets Vand- 

 ledningsevne efterhaanden at aftage fra 5,7 til 5,1 Cubikfod i Timen , altsaa ganske samme 

 Værdi for W, som jeg tidligere fandt ved mine Forsøg med Maalekassen. Jeg skal frem- 

 deles angive Resultaterne af nogle andre Forsøg, som jeg har udført paa denne Maade. 

 Med en sandet Muldjord foretog jeg følgende Forsøg: 



