634 



12 



Spectrum, hvis Sviugaingsretaiug er lodret paa Prismekanten er det ordinære; det andet, 

 ii\is Svingninger ere parallele med denne, det extraordinære. De tilsvarende Brydningsfor- 

 hold, som vi kalde o) og s, bestemmes paa sædvanlig Maade af Afvigelsen i Hovedstillingen. 

 Man kan dog ogsaa benytte Prismer, hvis brydende Kanter ikke ere parallele med 

 Hovedaxen. Er IKl^ Prismet, OÄ" den optiske Axe, Ä»« Halveringsplanet og il/Å' dets Normal, 

 saa vil den plane Bølge Km have to Svingningsretninger, af hvilke den ene er FK, Skjæ- 

 ringslinien mellem Bølgen og et Plan gjennem MK og OK, den anden er lodret paa FK. 



For den sidste, svarende til den ordentlig brudte Straale , er Hasligheden —, for den første 



Ù) 



FK er den — bestemt ved 



cos- OF sin'^ OF 



9 > 9 



(17) 



Denne Størrelse v kalde vi det anomale Brydningsforliold. Det beregnes af .Minimnmsaf- 

 vigelsen Oj for den eiendonimelig brudte Straale af 



sin 1 (ai -f-p) 

 sm }, p 



Da ti) er bekjendt, kan s beregnes. Dette sker lettest ved at sætte 



Fig. 2 

 M 



da saa 



sin ijj = 



(18) 



cos tjj 



Desuden have vi undersøgt Plader, der vare lodrette paa den optiske Axe. En 

 saadan giver, anbragt i det almindelige Polarisationsapparat, et System af lyse og mørke 

 Uinge omkring Axen selv. De to Nicolske Prismers Uovedsnit antydes, naar de ere stillede 

 paa Mørke, ved det sorte Kors, der deler Axebilledet i ure lige store Sectorer. Hensigten 

 med disse Plader var nærmest at undersøge om noget af Stollerne dreiede Polarisations- 

 planen, hvilket dog ikke var Tilfældet. Tillige undersøgtes Stoffets Karakter, om Dobbelt- 

 brydningen var positiv eller negativ. Dertil benyttedes et tyndt Glimmerblad, som anbragtes 



