762 140 



er eller jo høiere Alomtal de andre i Forbindelsen indgaaende Bestanddele have. Heraf 

 kan man da maaske forklare, at Orientationen i alle Led af de fire Rækker er den samme 

 og kun Orientationsvinkien lider Forandringer ved Indtræden af Kalium for Ammonium og 

 omvendt. I Modsætning' til den Mangel paa optisk Overensstemmelse, som disse to Metaller 



— og i Grunden hele den univalente Alkalirække — udvise i deres Forbindelser, kan frem- 

 hæves den store Konstants i Forbindelser af de bivalente Magnium-Rækkens Metaller, der 

 atter svarer til den ubetydelige Svingning i deres Rumfylder. Dette Forhold, som vil sees 

 i en stor Del af de af os undersøgte Stoffer, viser sig nu med enkelte Undtagelser aldeles 

 gjennemgaaende i alle deres hidtil undersøgte Forbindelser. Som Undtagelser, der vise sig 

 i de ovenfor beskrevne Salte, skulle vi fremhæve de lo monokliniske Kobberdobbeltsalte 

 Cu Se O* . Al- Se 0-^ + 6 H^ O, hvis optiske Orientation er temmelig forskjellig fra alle de andre 

 Saltes. Svingningsaxen danner nemlig i alle Ammonforbindelserne en Vinkel af 9° — 13° 

 med Normaler til Fladen (001) og i Kalisalten en Vinkel paa I — 5°; for Kobberforbindelserne 

 ere Vinklerne henholdsvis 3° 12' og 2° 26', og tillige skifter Karakteren, idet Axevinklen 

 kommer til at ligge over den længste Axe, medens den i de andre Salte ligger om den 

 korteste Elasticitetsaxe. Et lignende Forhold iagttages nu ogsaa hos det svovlsure Ammon- 

 Kobber: (001) 6 g = 2° 33', medens det svovlsure Kobber-Kalium vel beholder den samme 

 Karakter som de øvrige Dobbeltsalte, men dog udviser en betydelig Forandring i Orienta- 

 tionsvinkien: (001) 6 Ç = 94° 23. Disse anomale Forhold staa tillige i Sammenhæng med 

 Afvigelser i de krystallografiske Elementer, som for alle de fire Kobbersalte vise sig i store 

 Forskjelligheder fra de analoge Salte med Hensyn til Axevinklen (001): (100). Denne Iagt- 

 tagelse faar nu yderligere Betydning, naar man ser hen til en anden af de af os undersøgte 

 Rækker, nemlig Fluorsiliciumsaltene , SiFl*. R" Fl- -{■ Q H- O i hvilken Kobberet ogsaa 

 indgaar. Alle disse Salte ere nemlig enaxede og positive o: «>a>, ene med Undtagelse 

 af Kobbersaltet, der er negativt, og i krystallografisk Henseende ogsaa fjerner sig fra de 



øvrige. Værdien for — er nemlig for de andre Salte beliggende mellem Grændserne 

 f 



0.9580 Og 0.9925; (leres Rhomboèdres Polkanlvinkler variere mellem 127° 15' og 128° 20', 



deres Rumfylder mellem 149.3 og 155.5, hvorimod Si FL^ Cu Fl- + 6 II- O har Værdien 



— = 1.0009 R = 125° 30' og Rumfylde 143.6. Hertil kommer endelig, at alle Fluor- 

 s 



siliciumsaltene ere i Besiddelse af ganske fortrinlige Gjennemgange parallel Prismefladerne 

 ene med Undtagelse af Kobbersaltet, der neppe viser Spor af Spaltning. Disse enkelte Til- 

 fælde, i hvilke Kobberets Indtræden i Stedet for et andet af Magniunirækkens Metallfr frem- 

 kalder en samtidig Forandring af optiske og krystallografiske Forhold, svare nu ganske til 

 dette Metals noget exceptionelle Stilling mellem de bivalente Metaller, fra hvilke det i det 

 Hele taget fjerner sig betydeligt i ren kemisk Henseende, ligesom der ogsaa kun enkeltvis 



