764 1/J2 



Form skulde være lige store, her vise en Différents af et Par Grader. Den rhombiske 

 Kombination (Oli). (101) svarer med Hensyn til Radernes lîeliggenlied fuldstændig til den 

 tetragonale Pyramide af 2den Orden (Oil). 



Vinklerne hos de to Salte ere følgende: 



BeSeO^ +iH"- O BeSO* + AH^ O 

 011 :Oli 93° 32' 93° 10.5' 



101 : lOi 95° 51' 93° 10.5' 



011 : 101 -57° 13' 58° 19.5' 



eller begge Former næsten identiske. De vise tillige samme Tvillingdannelse, Fladerne 

 have fuldstændig samme udseende; deres Rumfylder ere analoge — nemlig for BeSO^ + 

 A E- O 102.8, for det selensure Salte 110.6 — altsaa med en Différents svarende til den 

 almindelige mellem svovlsure og selensure Salte; kort sagt, de ere fuldstændig isomorfe. 

 Betragter man nu deres optiske Forhold, da er det svovlsure Salt optisk enaxet, negativt, og 



— = 1.0226. Det selensure Salt er tydeligt toaxet, dets Orientation er c ha, dets Axe- 

 s 



vinkel i Luften er 40° 43', den virkelige Axevinkel 26° 48'; Forholdet mellem dets Elasti- 



citsaxcr er 1 : 1 .0129 : 1 .0248 , hvor altsaa den største svarer til den optiske Axe hos det 



tetragonale svovlsure Salt , medens de to andre Axer nærme sig til at blive lige store. 



Her synes saaledes aldeles ikke at være nogen Tvivl om de to Saltes Isomorfi end- 



skjøndt de høre til de forskjellige Systemer, og de optiske Forhold vise tillige en 



umiskjendelig Analogi. 



Vi have endelig sammenlignet de af os fundne Brydningsforhold med Brydningsfor- 

 holdene for de samme og analoge Forbindelser saavel i Oplosning som i fast Tilstand. 

 Det er nemlig fra flere Sider blevet udtalt, at Refrahtionsæhvivalentet for et givet Legeme 

 er uafhængig af Tilstandsformen og at del ei heller forandres, naar Stoffet indtræder i 

 kemisk Forbindelse med andre, idet da den dannede Forbindelses llefraktionsækvivalent er 

 Summen af Værdlerne for de enkelte Stoffer. Der har imidlertid været meget delte Me- 

 ninger om, hvilken Funktion dette llefraktionsækvivalent er af Brydningsforholdene. Det 

 Ldtryk, som synes at stemme bedst med Kjendsgjerningerne, er det af Gladstone og 

 Dale anvendte 



^^.P= R, 



a 



hvor (i er Brydningforholdet, « Legemets Tæthed og P dets Molekuletal. De nævnte For- 

 fattere have olTenligiJort flere betydelige Hækker Undersøgelser herover, og vi have saa 

 meget mere ment at burde benytte den af dem anvendte Ueregnings- og Fremgangsmaade, 



