4 F. VON IT'ILLEBRAN D 



ställas och såsom för saken afgöraiide anses dess blodstillande verkan. Att 

 denna röjer sig på ett utmärkt sätt vid icke allenast lifmodcr-blödningar, 

 utan ock vid blodhosta, blodkräkningar, blodpinkning och blodafgång ge- 

 nom tarmarna, s. k. hemoroidal blödningar, samt af ven vid blödningar å 

 kroppsytan genom att ergotin appliceras i såret, ar redan af många forskare 

 fornt bevisadt och äfven inom det lilla omfånget af min erfarenhet konsta- 

 terade och måste väl gälla såsom ett slående bevis derpå, att genom mjöl- 

 dryaans eller dess verksamma beståndsdels, ergot ins, upptagande så betydande 

 sammandragningar i blodkärlväggarne framkallats, att blödningarne häraf stan- 

 nat, då det icke lärer falla någon in att se denna effekt i en, genom sagde 

 medel ökad, större coagnlabilitet hos blodet. 



I sammanhang härmed måste nämnas, att jag straxt vid början af 

 mina kliniska studier åt detta håll frapperades att finna hos de patien- 

 ter, hvilka å kliniken begagnade secale cornutum, hjertat likasom småning- 

 om ihopkrympa. Alla de, hvilka med uppmärksamhet följde dessa patien- 

 ter, kunde genom plessimelri lätt öfvertyga sig om en förminskning i hjer- 

 tats volym, stundom med flera linjer redan inom det första dygnet efter be- 

 aatmandet af ifrågavarande medikament. Att derjemte pulsen hos radial 

 arteren bief förlångsammad och i samma förhållande förminskad, kunde icke 

 undoå någon af dem, hvilka följde gången af dessa mina undersökningar. 

 Då personer, hos hvilka ingen sjuklig förändring af hjertat kunde upptäc- 

 kas, en längre tid, fjorton dagar eller derulöfver, intagit mjöldryga i dosis 

 af tio gran hvarannan timme om dagen, d v. s. sex eller sju gånger i 

 dygnet, befanns hjertat till den grad hafva aftagit i volym, alt icke större 

 malité än \\ tum i diameter kunde fås vid percussion öfver detta organ. 

 Efter upphördt bruk af medikamentet återgick hjertat småningom till sin Förra 

 volym något olika hastigt hos olika individer. Vanligen var det förut friska 

 hjertat redan på tredje dygnet, efter det medikamentet icke mera begagnats, 

 återgånget till sitt förra omfång. 



Hos dem, der hypertrofi af hjertat, och synnerligen af dess högra 

 hälft, förekom såsom följd af valvelinsulficiens eller stenos, kunde denna för- 

 minskning oftast «innu hastigare och på elt mera i ögonen fallande sätt 

 iakttagas. Såsom ett af exemplen håra tillåter jag mig att anföra det fall, 

 hvilket vårdades å kliniken just vid den tid, då jag öfver samma ämne höll 



