Om verkan af Secale cornu tum. 19 



vanligast ganska långsamt. Kan nu hos dessa, för det klara seendet vig- 

 tiga nniskel/ibrer en ulligare sammandraglighet framkallas genom å dem 

 verkande, på tjeuligt sätt invärtes begagnade medel, så vore härigenom en 

 stor fördel vunnen. Jag har i alla inom min verkningskrets förekomna 

 fall af delta lidande lyckats för längre eller kortare tid vinna detla ända- 

 mål genom invärtes bruk af secule cornutum. 



Ett af de första hithörande iakttagelser var en fru, tjuguåtta år 

 gammal, af ett skönt utseende, förut alltid frisk och som genomgått tvenne 

 normalt förlöpande barnsängar. Ar 1S55 om våren anlitade hon mig för 

 sina ögon, hvilka redan i mera än ett års tid känts så försvagade, att hon 

 icke kunde sysselsätta sig med hvarken läsa eller sy längre än högst fem 

 minuter, innan ögonen kändes smärta och snart derefler äfveu hufvudvärk 

 inträda förnämligast öfver pannan. Om hon deremot tillbrasle sin daa 

 alldeles sysslolös, kändes ingen hufvudvärk, ögonen icke smärta och syn- 

 förmågan då icke märkbart förändrad emot det den var i hennes förra 

 friska tillstånd. Hos ögonen kunde ingen sjuklig förändring iakttagas. 

 Pupillerne voro väl något mer än vanligt sammandrague, men fullkomligt 

 rörliga. Synvidden normal. Uou såg nära och fjerrau ställda föremål lika- 

 väl som förr. Ogongloberne kändes vid påtryckning hårdare än i det friska 

 tillståndet. Någon undersökning med ögonspegel vågade jag ej förelaga 

 af farhåga, att derigenom skada den i lätt relligt tillstånd varande synner- 

 ven. Alt lidandet utgjordes af en slöring i ögats accommodations förmåga 

 var utom tvifvel. I afseeude å orsaken härtill, kunde någon ansträngning 

 af delta organ icke anges. Patienten lefde älven i den ställning att arbete 

 endast behöfde bli för henne ett tidsfördrif. Hon tyckte sjelf sig hafva 

 märkt en begynnelse till denna svaghet i synförmågan samtidigt med ett 

 aftagande i qvantiteten af menses. Digestiousorganeruas funktioner an- 

 gåfvos vara tröga. Emot denna ögonsjukdom föreskrefs nu secale cornu- 

 tuin, tio gran jemte kols, maguesia, alt tagas fyra gånger da gel i gen. Fyra 

 dagar härefter inställde sig den sjuka åter, nu alldeles förtjust ölver den 

 hastigt inträffade förbättringen. Hon fann sig numera kunna obehindiadt sy 

 och läsa. Delta tillstånd fortfor fyra månader, hvarefter det onda åter 

 tycktes vilja inställa sig. Samma medel gafs ånyo och med samma verkan. 

 Sedandess har hon endast sällan behöft tillgripa sagde medikament, hufvud- 



