50 yl. Ahlqvist 



slaviska kolouisalioneu af dessa länder, hvilken, gående från söder norrut, 

 icke slutade förr än vid Ilvita hafvet, och understödd af makten, civilisa- 

 tionen och antalet småningom i mångfaldiga riktningar genomskar och 

 bortfrätte det finska folkelementet vid Ojat, Svir och Onega. 



Vid ett sådant sakförhållande är det ej underligt att de nuvarande 

 Wepsernas antal knappt öfverstiger 16 tusen personer. De utgöra tvänne 

 grupper, den ena utbredande sig långs Onegas sydvestra kust från Svirs 

 utlopp ur denna sjö upp mot staden Pelrosavodsk, den andra vid den i 

 Svir fallande Hoden üjats öfra utgreningar, på båda sidorna om gränsen 

 mellan guvernemenleu Novgorod och Olonetz och i öster sträckande sig 

 nästan till Bjeloseros vestra strand. De vid Onega boende W epserna 

 bilda tre församlingar: S ' oltjärv (F. Soutojärvi, fi. IUe.iT03epo), 31 agi 

 (TopCKafl och Kalajug (Pbi6op£u,KOÖ). Den sydliga gruppen utgöres af 

 följande församlingar; i Novgorodska guvernementet och kretsen Tihvin: 

 Mägjärv (Maro3epo), Korvoil (KapBOJCKoii), Pöloil (Ilejynm) och Enar 

 (Bono3epo); i kretsen Bjelosersk : Nasem (Ho/Kesia), Kuja ( KyöcKon) och 

 Pundal (IIoHja.iCKoii); inom Olonetzska guvernementet och dess Ladeino- 

 polska krets: & imjärv (LLInM03epo), Päsjäru (Dfl!H03epo), Wärjärv 

 (KpHE03epo), Lad v (vïa4BniicKoii), Järv (03epo), Nems (HeMwa , // idl 

 BneeaT.), Cikl (MnKOSepo), Karhil KapmncKoii), Ritstal (PycKOHCKoii), 

 Sådoveh (Cotckoo), // i I hal (ÄpocjaBCKoii) och Sätnal (hvarest endast 

 byn ■■"(//■/'a/ numera är vepsisk), i kretsen Wyitegra: Kustjdrv 

 (KyniT03epoj och Undjärv ,yH403epo . 



Båda dessa grupper var författarn i tillfälle alt besöka om som- 

 niarn 1855, då han uppehöll sig ungefär två månader med studium af 

 Wepsernas språk i Soltjärv och Ladv kyrkobyar, hvarest nedanstående 

 anteckningar gjordes. Det grammatikaliska af dem sluter sig och bildar 

 ett komplement till Prof. Lönnrots afhandling : Om det Nurd-Tschudi- 

 skq sprühet, Helsingfors 1853, hvilken egentligen är en framställning af 

 verbläran i detta språk, och livarmed tillsammans det af mig här levere- 

 rade bildar eu lemligeu fullständig beskrifuing öfver denna jämiska mun- 

 art. Ordförteckningen åter, i hvilken äfveu intagits ord ur nämnde för- 

 fattares handskrifna anteckningar, är i flera hänseenden upplysande i frågan 



