Anteckningar i Nord- Tschudiskan. 51 



om åtskilliga finska ords och bildiiingsformers ursprungliga utseende och 

 betydelse. De här intagna språkprofven äro upptecknade pä hvardera af 

 författarns uppehållsorter inom Wepsernas landamären, sålunda alt fabler- 

 na (ur Kry lovs fabelsamling) och evangelii-kapitlet af skrifkunniga bön- 

 der blifvit på hvardera stallet ur Ryskan öfversatta, oberoende af hvaran- 

 dra. Det sistnämnda stycket förekommer redan i Prof. Lönnrots ofvan- 

 nämnde afhandling i en öfversättning, gjord i vestra delen af Ojat- 

 Wepsernas område och ger sålunda, såsom befinteligt nu i tre särskilda 

 öfversältningar, anledning till intressanta jemnförelser mellan de olika orter- 

 nas munarter, ehuru det för sitt alltför abstrakta innehålls skull ej kan an- 

 ses vara något lyckligen valdt språkprof. Såsom förklaring och hjelpreda 

 har förf. till dessa språkprof bifogat finsk öfversättning, hvilken hållits så 

 ordagrann som möjligt och som for finska läsare torde vara tillräcklig till 

 deras fullkomliga förstående. 



Då den Nord-Tschudiska dialekten sålunda i sin helhet nu blir 

 bekant, då man förut eger en beskrifning öfver Wotiskan och en sådan 

 äfven öfver Liviskan snart är alt förvänta, äro linskans aflägsnare mun- 

 arter numera lemligen väl utredda, och med detta material vore det redan 

 på tiden att skrida till utarbetandet af en vetenskaplig grammatik öfver 

 Finska språket, hvaraf såväl språkstudiet i eget land som vetenskapen öf- 

 verhufvud äro i stort behof. 



De vepsiska ljuden hafva här blifvit betecknade med följande bok- 

 släfver: a, ä, b, d, e, f, g, h, i, j, k, 1, m, n, o, ö, ö, p, r, s, z, s', t, c, 

 u, ii, v. Om dessa ljudtecken är att märka följande: j uttalas af Onega- 

 W epserna med ett föregående lindrigt d, sålunda: djärv — järv, djogi = 

 jögi o. s. v., hvilken nyancering ej ansetts förtjena skild beteckning; ö är 

 ett dunkelt o-ljud och förekommer äfven i systerdialekterna Wotiskan och 

 Estniskan; z, s , c beteckna samma ljud som de ryska 3, m, h; ü detsam- 

 ma som det linska y ; alla öfriga bokstäfver uttalas såsom i Svenskan och 

 andra europeiska språk. Mouillerade konsonanter äro betecknade sålunda: 

 1, n, r o. s. v. och långa vokaler med ett streck öfver de enkla: ä > ï ? û. 



Helsingfors i Juni 1859. 



Författarn. 



