anteckningar i Nord-Tschudiskan. 



61 



mina i en tahtoi anastada heid ristitul, 

 tahtoin vais'e rebitada heid. 



Lambas i sarak-linduine. 



Sarak-linduine lebastihe lambhan paie, 

 mis'e n'ühtäita hänel vähäine villad its'e- 

 ze pezan t'äht. Lambas rubens käredas 

 hüpta sinna i t'änna. "Kut sina minein 

 iihtele sen sküp?" sanui sarak-linduine; 

 "paimnele sina käsked otta its'esais' kai- 

 ken lophu-sai villan, a minein ed anda 

 p'ent klakus't; miks n'etsen teged?" — 

 Netsen tegen sida med, sanui lambas, mi- 

 s'e sina ed mahta otta minun villad sen 

 armhutte kut paimen. 



Koir. 



Koir pidab su-palais'en lihad, kudaman 

 hän vargast keitjal, ihüpsihejogehe, mis'e 

 ei sabutatais'. Hän ujudes katsub vetehe 

 i n'ägob its'taze i lihan. Ühtnägoi lan- 

 gem hänele rabo otta i n etse. Sures sa- 

 vidostis' tahtel hän tabata hambhil i sen 

 su-palan, a kadot i molemmad. — Sküp 

 ni kons ei ole täiis, i mugoits'el stat'al 

 paksus kadotab i sen, mi hänel jo om. 



Ei mihinkään, sanoi orjan-ruoska; mina 

 en tahdokaan anastaa heitä ihmiseltä, tah- 

 don vaan repiä heitä. 



Lammas ja pääskyinen. 



Pääskyinen lepäsihen lampaan päälle, 

 etta nyhdäistä vähäisen villaa pesäänsä 

 varten. Lammas alkoi kareästi hyppiä sinne 

 ja tänne. "Kuinka sina ölet minulleni 

 ainoalle min ahnas?' sanoi pääskyinen; 

 "paimenelle annat luvan ottaa itsestäsi kai- 

 ken villan loppuun asti, vaan minulle et 

 anna pientä töppyä; miksi tämän teet?" 

 — Tämän teen sentähden, sanoi lammas, 

 etta sina et osaa ottaa villaani niin lem- 

 peästi kuin paimen. 



Koira. 



Koira pitää suu-palaisen lihaa, jonka 

 hän varasti keittäjältä, ja hyppäsi joke- 

 hen, etta ei saavutettaisi. Hän uidenkat- 

 soo veteen ja näkee itsensä ja lihan. Yht- 

 äkkiä lankesi hänelle himo ottaa tämän- 

 kin. Suuressa kateudessa tahtoi hän ta- 

 vata hampailla senkin suu-palan, vaan ka- 

 dotti molemmat. — Ahnas ei koskaan ole 

 täysi, ja semmoisella seikalla useasti ka- 

 dottaa senkin, mikä hänellä jo on. 



3. Gåtor. 

 (Lad v.) 



Kic'eraine, kac'eraine, kaiken man ka- 

 daroits'ob? — Sir p. 



Topoi da lopoi, ogroi, ühthe lidnha kä- 

 veltas? — Pätsin kouk, labid i kavas-lüd. 



Uk litsob, ak värisob? — Käzi-kiv. 



Ijov ilkeb miithaii päs? — Tohus. 



Kitkerainen, katkerainen, kaiken maan 

 keritsee ? — Sirppi. 



Topo ja lopo, ogro, yhteen linnaan käy- 

 vät ? — Munin koukku, lapia ja havuluuta. 



Ukko painaa, akka värisee? — Käsi-kivi. 



Ijov itkee mättään päässä? — Kynttilä. 



