Historiska underrättelser om Boktryckeriet i Finland. 127 



c hesers med mera tryckande, har alt här tills legat i vägen. Men sedan 

 Consistorium kommit i erfarenhet at bemalte Privilegium lör någon tid 

 sedan till ända lnpit, liar det låtit upkalla Académie Boktryckaren Johan 

 R.EMPE och honom föres tält om han icke ville till sig handla det under 

 händer hafvande Académie tryckerijet, och likafult som tillf orene emot lö- 

 nens åtniutande i sin tid, trycka de publique Progiammata; då han sva- 

 rat sig gerna villia dertill samtyckia, sä framt han skulle i nåder kunna 

 erhålla den frihet och Privilegium, som Merckel tillf orene innehaft på 

 finska Psalmböckers, Catechesers och andra Böckers tryckande. Men å 

 annan händelse kunde han så mycket mindre under de föreställe vilckoren 

 hafva sin utkomst, som han härtills, då han njutit tryckerijet fritt, med 

 möda för det ringa arbete skul, som förefaller, kunnat subsistera, såsom 

 des utlåtande' Lit. C bredare ulvisar. Fördenskull såsom vid berörde Pri- 

 vilegiums exspirerande then beqvämligaste tiden, at lisa denne elliest knappt 

 tilskurne Académie Staten ifrån et sådant onus, som then samme länge, 

 utan ringaste frucht, tryckt, samt at uphielpa detta fatliga Bibliothèque!, 

 nu är för handen; så är till Eders Ilöggreil. Excell.e Consistorii Acade- 

 mici ödmiukaste bön och anhållande, det hos Hans Kongl. M:t Eders Hög- 

 grefl. Excell. höggunstigt behagade denna angelägenhet så belordra, at vid 

 detta tillfälle Académie Boktryckaren Joh.vn Kempe måtte med förbemälte 

 Privilegium bli benådad, vid hvilken uti underdånighet förmodande hän- 

 delse han skal vara obligerad at inlösa Academiens tryckerij, och emot 

 den vanl. lönens åtniutande i sin tid, derefter den sedan till andra nödigare 

 usus kunde bli indragen, aftrycka ulan betalning Progiammata och andre 

 publique skrifter, samt lör det öfriga påläggas at vai'a försedd ined goda 

 Latinska och flere stilar till Academiens behof emot ordenlelig betalning 

 lör des arbete. Consistorium förmodar att härutinnaii lärer förefalla så 

 mycket mindre svårighet, som Merckels efterblifua Enckia igenom när- 

 lagde skrift Lit. D har låtit förstå, at Kongl. Majrts och Riksens Höglofl. 

 Cancellie Collegium vid hennes ansökning fordrat Consistorii Acaclemici 

 utlåtande. Elliest förnimmer man väl både af sidstuemnde skrift såsom 

 ock elliest at det Högvördige Domkapitlet härstädes skolat för någon tid 

 sedan recommenderat Merckels Enckias ansökande; Men som välbem.te 

 Consistorium vid det tillfället intet lärer erhindrat sig Academiens stora 



