194 E. J. Bon SDORFF 



liten, men dessa fall äro ganska sällan förekommande undantag, hvilka icke 

 aro af synnerligt inflytande på resultatet. Man kunde, med anledning 

 häraf, i likhet med Fabius, såsom faktor antaga bålens längd, men be- 

 stämmandet af bålens längd är förenad med större svårighet än den af 

 kroppens, en anmärkning som ännu i högre grad gäller för bestämman- 

 det af bröstkorgens höjd, livars användande för detta ändamål vore det 

 naturligaste. Men för den noggranna mätningen af denna, framställa sig 

 ännu större svårigheter, hvarföre ock Fabius, i stället för denna, bestäm- 

 de bålens längd. Tager man härvid i betraktande att syre, hvilket utgör 

 ett nödvändigt vilkor för materie omsättningen i kroppen, upptages från 

 atmosleriska luften genom lungorna, och genom blodet öfverföres till alla 

 delar af kroppen, hvarest materie omsättning äger rum, och att lungornas 

 utveckling fortgår i jembredd med de öfriga kroppsdelarne, har man all 

 anledning, att a priori antaga ett bestämdt förhållande emellan bålens höjd 

 och kroppens längd, i hvilket fall kroppslängden, med fäsladt afseende å 

 den lätthet med hvilken mätningen kan anställas, med största fördel kan 

 begagnas såsom faktor för bestämmande af lungkapaciteten. 



1 likhet med livad Hutchinson och öfrige som sysselsatt sig 

 med des^a observationer funnit, har jag, såsom af de framdeles meddelade 

 resultaterne synes, erfarit, att ålder och kön utöfva ett vigligt inflytande 

 på lungornas vitalkapacitet. Detta står äfven i närmaste förhållande till 

 lungornas utveckling i en tidigare ålder och omfång hos olika kön, som 

 ofvanföre pag. 183 blifvit framstäld. Såsom bekant tilllaga lungorna, i vigt 

 och omfång samt kubikinnehåll, ganska raskt från den tid de begynna 

 funklionera efter födelsen, så att de, först vid pubertets perioden, uppnå 

 kulmination för sin utveckling. Häraf kan man redan a priori antaga, att 

 lungkapaciteten under denna ålder icke är så constant, som under manna- 

 åldern, och alt densamma stiger för hvarje år om ock, såsom de meddela- 

 de tabellerna öfver ålderns inflytande närmare ulvisa, några afvikelser fö- 

 rekomma, hvilka bero på en i dessa fall minskad eller stegrad utveck- 

 lings process. Då Hutchinson antagit, att lungkapaciteten tilltager till 

 35 års ålder och sedermera aflager, torde, med ledning af de resultater 

 jag vunnit, denna tid kunna hos oss utsträckas till 40 à 45 års ålder, 

 då lungkapaciteten synes begynna aftaga, ett aflagande, som väl torde 



