348 E. J. B O A SD ORF F 



ganska inskränkt i de öfra lungloberna, är det klart, attblodkärlen i dessa 

 delar af lungan, i anseende till den här långsammare blodcirkulation, måste 

 mer än i andra delar af lungan vara fyllda ai blod, ett förhållande som, 

 med fästadt afseende å orsaksmomenterna för lungtuberkulosen, befordrar 

 tuberkel infiltration i lungväfnaden härstädes. Ännu mera befordras denna 

 genom det högre hydrostatiska tryck, under hvilket blodet i dessa kärl 

 står. Detta bekräftas, såsom mig synes, genom det erkända faktum, att 

 lungemfysen, der ett motsatt förhållande i blodkärlen äger rum, motver- 

 kar utveckling af tuberkel materie *). Såsom väl bekant, afsättas tuber- 

 klerne i slemhinnorue af de finare bronchialrören, dervid äfven vid ofull- 

 ständig absorbtion af exsudatet vid lunginflamation, detta metamorfoseras 

 till tuberkler, med de för dessa utmärkande karaktererne. Tuberklernas 

 finare struktur, utgöres af celler för hvilka man, oaktadt all använd möda, 

 icke kunnat finna specifika karakterer. Dessa måste sålunda, då de upp- 

 stå i ett exsudât i en vålnad, hvilken i sitt utbildade tillstånd icke utmär- 

 ker sig genom cell formation, anses såsom hafvande stadnat på en lägre ut- 

 vecklingsgrad. Blodkärlen i närheten af tuberklerna oblitéreras, så att 

 lung-arterens förgreningar sluta ett litet stycke från desamma. Ett nytt 

 kapillarkärlnät bildas, som likväl icke erhåller blod från lungarteren, utan 

 från bronchial-arlererna och, medelst nybildade blodkärl i pleuritiska ad- 

 haerenser, från intercostal-artererna och, utan att intränga i tuberkel-massan, 

 afgifva sitt blod till pulmonal- och bronchialvenerne. (Schroeder v. d. 

 Kolk). Blodet, i lungartereus anmärkte grenar, står under ett högre hy- 

 drostatisk tryck, hvaraf följden icke sällan är en bristning af blodkärlen, 

 hvilken ar den anatomiska och physiologiska grunden för de lungblöd- 

 ningar, som så ofta inträffa vid lungtuberkulos. 



Ehuru tuberklerna först utvecklas i lungcellerne och de finaste 

 bronchialgrenarne genom en metamorfos af de här belägna epithelial cel- 

 lerne och i den intestiella bindväfven, emellan infundibula och de finaste 

 bronchialgrenarne, genom en metamorfos af de såkallade bindväfskrop- 

 parne, erhålles det nödiga materialet för denna utveckling ifrån blodkår- 

 len, euligt de fysiska lagar som ligga till grund för diffusion, dervid 



•) Frey die Fhysik der Zellenerweituug in den Lungen 



