370 A. Stjerncrec/tz 



"Vidi ego, qvod fuerat qvondam solidissima tellus, 



Esse fretum, vidi factas ex aequore terras," 

 då den i mer än ett afseende ryktbare S vedenborg år 17,19 ge- 

 nom en liten skrift "Om [Vattnens höjd och Fordna IVerldens Starcka 

 Ebb och FlocV fastade uppmärksamheten vid en småningom skeende för- 

 ändring af hafsytans höjd relativt till Sveriges kuster. 



Ovidii urgamla iakttagelse af fenomenets tillvaro uti vulkanernas 

 ofta af jordbäfningar hemsökta land, hade under de klassiska studiernas 

 perioder bordt tidigare, än fallet var, rikta uppmärksamheten på ett dylikt 

 förhållande i norden, för hvilket så många facta redan då tyckas hafva i 

 Sverige förefunnits. 



Simon Mattssons år 1697 iakttagne och Anders Davidssons 

 år 1700 uthuggne vattenmärken synas likväl bevisa att vattenhöjdens för- 

 ändringar redan före S vedenborg icke varit obemärkta, ehuru de gamles 

 iakttagelser härom aldrig blefvo bokförda och sålunda förlorades för efter- 

 kommande. 



Svedenborgs skrift väckte ett lifligt intresse för ämnet. Hans 

 från Sveriges kuster hemtade många ojäfakliga bevis för saken — bevis, 

 af hvilka många intill våra dagar bestått profven — upptogos till gransk- 

 ning af A. Celsius, som genom de iakttagelser, han i anledning deraf 

 uti ämnet gjorde, ansåg fenomenet härröra af hafsytans sänkning, hvilken 

 åsigt han circa tjugu år efter Svedenborgs skrift, eller år 1743, under namn 

 af n Ldra om JFattuminskningeiF meddelade Kongl. Sv. Vetenskaps- 

 Akademien. 



Vattuminskningsfrågan erhöll härefter i Sverige många ifriga både 

 anhängare — och vedersakare — och bl ef till och med förkastad, såsom 

 saknande all grund. 



Efter Leopold von Buchs uppgift*), att Skandinaviska vallen 

 upplyftades småningom öfver hafsytan, erhöll frågan en ny och alfvarsam- 

 mare betydelse i Sverige. 



°) Ideeu om fasta landets upplyftning tärer först uttalats af Aut. Lazz Mo ro år 1740 

 i en afhandliug om petrificater funna i fasta laudets berglager. 



