Anmärkningar om Strömmarne i Östersjön. 371 



Nya vattenmärken inhöggos pä mänga ställen vid Sveriges kuster, 

 och man erfor snart, att strändernas höjning relativt till Östersjöns yta 

 kunde sättas utom all vidare tvist, och alt denna höjning var olika pä 

 skilda ställen, samt till och med vid denna sjös sydligaste stränder öfver- 

 gick till sänkning. 



Den ytterligare utredning delta ämne i senare tider vunnit må 

 här förbigås, då den under sekler lortgäeude förändringen uti Östersjöns 

 vattenstånd, hvarom nu varit fråga, egentligen ej står i sammanhang med 

 föremålet för denna uppsats. 



B. 



Af väsendtelig vigt för närvarande ämne vore deremot den andra 

 af förenämnde orsaker till Östersjöns höjning eller sänkning, om den i 

 sjelfva verket egde rinn, hvilket likväl ej lärer vara fallet, åtminstone är 

 sådant ännu icke tillförliteligen nlredt, och jag för min del anser Öster- 

 sjöns yta allt för inskränkt för ifrågavarande fenomen. 



Helt annat är förhållandet med de förändringar, som oafbrutet fort- 

 gå uti Östersjöns verkliga vatlenförråd, hvilka, såsom framdeles skall 

 bättre visa sig, utgöra en oupphörlig orsak till strömgångar i denna sjö. 



a) Den första frågan rörande dessa förändringar måste blifva denna: 

 beror Östersjöns vattenmassa i någon betydligare grad af Nordsjöns genom 

 ebb och flod eller af andra orsaker skeende stigande och fallande? eller 

 med andra ord: kan Östersjön betraktas såsom en insjö, livars möjli oa 

 vattenöfverskott väl emottages af Nordsjön, eller rättare Katlegat, men 

 hvars vallenförråd deremot ej erhåller derifrån någon märkbar tillökning? 



Till utredande häraf utbeder jag mig att få anföra följande: 



Östersjön har sannolikt någon gång i tiden utgjort en del af oceanen, 

 såsom Nordsjön ännu i dag är. Men detta förhållande har redan för år- 

 tusenden tillbaka upphört *). 



•) Linnés Skånska Resa sid. 309. — W. Nyländer Additamentum ad conspectum Florae Hel- 

 tingforsiensis, i Notiser ur Sällskapets pro Fauna et Flora Fennica Förhandlingar II Häf- 

 tet sid. 205. 



