374 A. StjerNCueutz 



8:0 Att utströmmarna genom Balterna i högsta grad öfverensstämma 

 med dem i Öresund. Man erfar nämligen: 



9:o Att en ganska stark normalström emellan Bornholm och Möen 

 löper ät SV. inåt Mecklenburgska bugten; 



1l):o Att denna ström närmare Sielklint på Möen delar sig uti 

 tvenne strömmar *). Den ena af dessa strömmar löper emellan Möen 

 och Falsterbo- refvet åt N. emot Öresund, medan den andra strömmen går 

 åt Grönsund och ön Falster samt fortlöper åt N.V. mellan Låland och Fe- 

 rnern, tills densamma närmare Langelands södra udde, Guldstaf, delar sig 

 åter uti tvenne skilda strömmar, af hvilka den ena löper åt V. och sedan 

 ü t N.V. in uti Lilla Balt, tills den faller förbi Fredericia genom en myc- 

 ket krokig, smal och, jemförelsevis till de andra utloppen, grund ränna 

 ut till Rattegat; då deremot den andra strömmen vid Guldstaf vänder åt 

 NoiT, går in i Stora Balt och löper emellan Fyeu och Seland ut till 

 Rattegat; och 



1 1 :o Att vattnet i Östersjön innehåller ringa sälta. Detta factum 

 utgör redan för sig ensamt ett nog tydligt bevis på, af huru liten bety- 

 delse det genom Öresund och Balterna — endast under några få vindar — 

 på ytan inströmmande Nordsjövattnet är för Östersjön; ty skulle Nordsjö- 

 vattnet under N. och N.\ :liga vindar genom Öresund och Balterna till 

 Östersjön inströmma i den myckenhet, att der nära nog en allmän höj- 

 ning deraf uppkom **); så skulle också vattnet i Östersjön emottaga 

 Nordsjövattnets vida större sälta och således med tiden småningom blifva 

 saltare. Men detta är icke fallet. Ganska fä arter egentliga saltvattens 

 snäckor innehåller Östersjön numera. I hela Bottenviken ifrån Torneå 

 ända till trakten af V\ asa, Kaskö och Christinestad samt i Finska viken 

 öster om Högland anträffar man nu endast sådane snäckor, som uteslutande 

 tillhöra de söta vattnen * **). Ifrån nämnde orter söderut i Bottenhafvet 

 och den egentliga Östersjön lefva äfven numera snäckor, som icke egent- 

 ligen tillhöra de salta vattnen, ehuru dessa uthärda ett ringare saltvatten, 



•) Hvardera af dessa olika strömmar uiöfvar ett högst märkbart inflytande pä djupt- 



gäende segelfartygs manövrer. 

 •*) Sv. Vet. Akad- Uandl. 1355 sid- 252. 

 ■••) Öfversigt af Sv. Vet. Akad. Förhandlingar 1855 sid. 37- 



