Anmärkningar om Strömmarne i Östersjön. 377 



samtidigt ökas och minskas öfver hela Östersjön *;. Det torde icke vara 

 öfverflödigt alt ett sä maklpåliggande ämne underkastas ytterligare ut- 

 redning. 



2:o genom vindarues mekaniska verkan på vattnet, hvilken omstän- 

 dighet synes uti förevarande afseende al' långt större betydenhet än den 

 sist anförda. Då dessa äro starka och ihållande framskjuta de, efter hvad 

 erfarenheten bestämdt ådagalägger, vattnet i deras egen riktning, ehuru 

 delta, vid första påseendet, icke öfverensstämmer med theorien för vågrö- 

 relsen, enligt hvilken vatlenpartiklarne röra sig i slutna elliptiska banor på 

 samma ställe och således icke äga någon egentelig progressiv rörelse **). 

 Att en motsägelse emellan tlieori och erfarenhet härvid dock ej äger rum, 

 inses vid minsta uppmärksamhet, emedan den förstnämnda, såsom den 

 vanligen framslälles, förutsätter att, sedan vågen uppstått, icke någon annan 

 kraft vidare inverkar på vattnet än dettas egen tyngd, hvilket ej är fallet 

 med den vågrörelse, som alstras och derefter oafbrutet modifieras af vin- 

 darne, dervid vågorna, utom den i theorien antagna verkan af deras egen 

 tyngd, derjemte alficieras af en, understundom ganska stark, lufttryck- 

 ning i horizontal direktion, för hvilken de framställa liksom ett segel ). 

 Genom denna tryckning på den sig sänkande delen af vågen, drif- 

 ves den främre, stigande delen upp till en större höjd, vågen blifver spet- 

 sig och brytes påstött af vinden, hvarigenom en del af densamma verkli- 

 gen förflyttas framåt, och vattenmassan sålunda på ytan erhåller en i vin- 

 dens riktning långsamt fortgående rörelse, hvilken blifvil kallad driftström 

 (driftcurrent, Driftströmung f). 



Det är otvifvelaktigt alt de ofta ganska hastigt påkommande förän- 

 dringarna i Östersjöns vattenstånd vid ett och samma ställe af dess strän- 

 der helt och hållet bero af luftens och vindarnes verkan på dess yta, men 

 det är ej lätt alt afgöra i hvad mån de böra tillskrifvas det förra eller det 



•) Finska Vet.-Societ. Akter Tora. 1. sidd. 1—29 och 401—409. 

 ••) Wellenlehre auf Experimente gegründet von E. H. U. W. Weber, Leipzig 1825 sid- 117. 

 •") Ibidem sid. 35. 



-J-) Berghaus' Allgemeine Länder- u- Völkerkunde 1 Bd. eid. 519. 



48 



