Anmärkningar om Strömmarne i Östersjön. 381 



söder om Högborg midwaters löper åt S. S. V. och S. V. samt sluteli- 

 gen förenar sig med änsagde kustströmmar för att med dem försvinna i 

 verldshafvets djup. 



Den tillfälliga eller öfre strömgången. 



Likasom, enligt det föregående, Östersjöns vattentillökning från 

 en mängd floder åstadkommer en fortsatt, men på djupet gående ström 

 ifrån denna sjös öfriga delar emot Balterna och Öresund, är atmosfärens inver- 

 kan på dess yta och i följd deraf vattnets eget sträfvande att sedermera 

 återvinna dess jemnvigt, en oafbruten orsak till den ström, h varom nu är 

 fråga, hvilken således helt och hållet framkallas af de i det föregående un- 

 der D och E uppgifna orsaker till förändring i sjöns vattenstånd. 



Utan att förmå besvara den ännu omtvistade frågan huru atmosfe- 

 rens verkan egenteligen förorsakar de vid våra kuster så i ögonen fallande 

 förändringarne i vattnets ställning, kan jag dock, på grund af bestämd er- 

 farenhet, med säkerhet uppgifva, att vindarnes inverkan dervid utgör en af 

 de förnämsta orsaker, samt att den ifrågavarande strömmen egenteligen af 

 dem åstadkommes *). 



Då hafsytan uppröres af vindarne, uppkomma undulationer och vin- 

 dens påtryckning på den ojemua ytan åstadkommer en rörelse i den direk- 

 tion dit vinden blåser. Denna rörelse är i början endast på sjelfva vatten- 

 ytan, men med vindens tilltagande styrka och deraf uppkommande större 

 oscillationer ökas rörelsens hastighet och den deraf i rörelse satta vatten- 

 massans volum eller djup, och en öfre ström uppkommer af ett djup mot- 

 svarande högsta vågens höjd för tillfället. Under storm har jag genom 

 strömloggen utrönt, att den öfre strömmen uppnår till och med ett djup af 

 en à två fot under högsta vågens approximativa höjd. 



Vid tillfällen då blåsten framdrifver vattenytan i någon annan direk- 

 tion än den undre eller normala strömmens, är den öfre strömmen till en 



°) I Hjernes hesvarade Flocker sidan 95 läses: "Den andra arten af currentes är 

 icke jempn, ulan understundom fram, och undertiden äter tillbaka efter såsom 

 tijdvindei) uthi hafvet blaser, mädan strömmandet allenast deraf förorsakas, så att 

 en särdeles beständig vind kan tillvägabringa ett särdeles strömmande på ett an- 

 nat ställe." 



