436 A. Andelin 



puoh raailm' haerah; tat algge ij pola ij haeraid ijge pcrkaluvaidgen; 

 H taid juo ovdil oaidnam." 



Haerra c uorvui vuöje ja palvalijes ja celhi: „valdded' tuon kiett 

 vaeaerdiuja vuolgated' siljon." Tat laei tast tohluim kuo caelkkumuv. Ravd- 

 de cirkoi, korodi ja raavui oanehas siljust, mutlo kuo ij kihlien suuste 

 tade aeneb huolam, te viiölgi sun majemustgen paihis vin'jst kuasaded' 

 (hoiberded'). Kuo palvalijje laei Haerra naevuid kammarin kuöddam pod'i 

 suu maasat paerrutupan. Tobben lijjii aednu ulmuh noorust, ja suu algi 

 kojetallad' aednubiin toou saervekode aseiu, jis vala acllih ja malite vajjeh. 

 Puohali omotalleh tom, ettae suu nuut puörest tubdai sij sïervekodes, ja ki 

 joavhust kocceli:,, mast tun toi puohai nomaid tied'ah ? „ 



Palvalijje västedi: "aepped'uv mus te Hovila tola sunde, Linter ? 

 Toon alggehan mun laem." — Vai Linter robe algge ! No oomos ! Hovila 

 tola sunde algge, ja ijuv nommad laeh Vilhelm ? Li nuutuv, vastedi pal- 

 valijje, ja muuste Ii tääben œdnu hœimulih, kaeid vala jem tubde œneb kuo 

 sijuv mu. Haerran aiggu okkopajan Hovilan pacced', tastkuo toon taalaz 

 ised kullo su parasiid tubdosiides laed'e. Neev, ija vuösla sun ij kuiteg 

 taattum vuigist toho vuölged', mutto itten id'edest, kuo vuölgen ja leœn 

 toho puattam, adnum love paeœssad' heeimuidan tiervatled'. „ 



Uks rottejui aavus tlidu kiuked: "isan, isan! Ravdest Ii tulla vald- 

 destes!'' Puohab kääc i olgos ja rientii tohon. Rubhauv tull' työjes taha; 

 viesu lœi juo puoh tulast puöllemen, ijge idnig caskataeme toaivugen. 

 Koijadui luovus nj'u^galasast, ki lœi ravde tuvest assam, mahte tull' lœi 

 luovus pœeessam — Ravdde lœi puattam juhumuz paikkan, korodam ja 

 cuorvvum kalgus: ''anos oaz um tu kiettasan, kale mattadam tu nube tov- 

 ve siidast uccäd'." Oaz z um tull' perretuhan, vuolggam kammarin ja tob- 

 ben aeppedhadnauv perretuh saeine luaman nabedam. "Pod'i ucœnji äigi 

 majeld, paesskali uvsa kidd ja ruangui munjen:'' kost tun puari raato laeh 

 kalgun vuorkkim ? "Mun ruhotallhn su vuorded' ja loppedim vuölged' 

 Liisa uccäd. Oaz' zum pihtas pajeisen ja vuölgim olgos, jem oaidnam 

 tula kosten, ijge puattam miellasan, ettae sun laei saattam puölle perretuv 

 kammarin kuöd'd'ed'. Vui ijge laezze jezuv oad'd'ed' paaccam ja nuut 

 tulast sormes oazzura." 



