Enare- Lappska Språk prof. 447 



"Mutto tä;1l, celhi sim, vastedamuv mun kuohtas almaid, ja kualmanuv 

 tommuoduzazan, kuo mim id'edest lijjim". Väldi avsu kieltasis ja 

 vuölgi vazzem luövde miette pajas rœsthaz kœje ool. Viidne oaivest ij 

 mus tam aiiiuve^tes kuëvdiu luövdiin cuozzud', jurdi vala œdnamest lae- 

 maz, lavki lavhi maasat cuovllui, koaci œdnaman, loavliai oaives cuuti 

 ja toji kied'as rasta, vaidi cuuti toskes ja nube paeivi laei juo jamam. 

 Tommuod'ui ulmui joavhust ij toohhaiu miellau kuhha œlled'. Paeivi 

 ma»; ga ozzum työje palhan ja vuolggim kavpugan. Tobbeu assem s'ajes- 

 tau hœœvi aaviis kiettasan, kost luuhhim palvalije taattumeu, ki mataci 

 ruota ja suoma kiela. Vuolggim falled' jeccan ja soddimuv vuösta- 

 valddum. 



Moltom aigi maj;ga vuölgi haerran Ruotan, kuus poottim suu 

 cuavvud'. Suust lœi aediui as e kavpugest toimataeppe, ja ajaui toi tiaet 

 tavja kubhas aigi olgou. Celhi mimjeu ohti: "Kale tuuuv, Vilhelm, 

 oazuh masddal orrum aigiti, jis taaltuh kavpugest aelled', ettae aigad ij 

 soddaci cuuti ahevan; kopja vaa, ettas tun œhedest laeh päihest ja kavnu- 

 mest mun paikkan puad'ediiuam." 



Toou love oazudiiu algatim tavja olgon liihaded' ja oazzumtobben 

 fednu tobdosiid. Sijkuim ellim kavpug viiue päihest, juuhhim motomin 

 laasa puus ja mattatallim spaelläd*. Puns ja kirho viine kale jurddim 

 oazzuman ka?c caluhcid' jis lijjim puölle viiue kielddam. Mutto paares 

 lipc i, ettœ toi, ki puölle viiue kuod'd'a, kuod'aci serrasiid viehavas juhu- 

 musaid. Taide pillesuhädua olmoz luouddu ij vaad'e, aeh toh masidtai 

 laeh tiervasbh. Puns sehmig ij heb œres kuo robmast ja arrakest cacin 

 ja sukkarain rahtum juhumas, måste olmoz matta oaivadud' sabma kuo 

 puölle viinestuv, tastkuo robma ja arrak mseidtai laeva puölle viiue suholi. 

 Robma calkku vuos'sud' sukkar rääsi paasotusain, talle kuo tain vuöccen 

 puoh sukkar ja sirapp Ii erines olgoskœssum, ja arrak laem kullum risval- 

 jest, kuo mii puölle viine jyviin rahlip. 



Kuo juo cîelkkejui mallalàllim aigi aauatussan spaelaid huskod'. 

 Vuöccen kuo lijjim vale aibas mattemsettum spcellad', spœllejui nuutta, 

 mutto maj;ga rud'a aldne. Rittejim muu rievtui puörre oappalazzan, ja 

 mi laez laemazgen, maelgad juöhe koerdd lijjim vuoitust. Moltom aehed 

 paell falludeh munjen puns oht ja nubeuv tobdosiinan, talle is tii tåas spael- 



