Enare-Lappska Sprâlprof. 449 



Lnvkijim palgga kirjekuim posiviessun, ruatai pallam haBvus'paar 

 vaimnu majeld viiostasan. Vaunnu tarvani kaivu algg' nurkkan, vuöjje 

 ovdast ja palvalijje majeld kacceh palggan. Mun kääcim haepusi ovdan, 

 kaeccalim taid oaivest ja celkkim haerran, ki rouvas paldast istui vaun- 

 uust:" kœcVad' tääl mähte pseaesacaid vuolas, kale muu haepus'iid tual- 

 listalam ! "Haerra vuülgi vaunnust aednaman ja is edi talle rouvasuv, ki 

 vielggad muod'uiues, kuo liina, jamalgi suu kiettasis. Vieha pod'i œneb 

 paikkau. Vuüjje laei juülges toajjam ja raige oaivasis oazz'um, palvali- 

 jest li kietta sajesles paccam. Sii ferttii raijud' aldemuz taallun, luimaiu 

 vastes toske kuabbasuv. "Tun juhhesraatti ! celhi palvalijje vuojjan; tuu 

 sujad tat puoli li. Jemuv mun tuu kielddam ja varotam viine juhha- 

 mest. Jejjad pohcas kierdah aastasimastad, mutto aerrasahuv kolggeh tääl 

 suajataemet tuu tiaelad kierdded'." Ruo puoh lœi paihestes pijjum, väldi 

 haerra lombugas, addeli munjen love taaliid, kiitti pajalassan ja celhi : 

 "aereb tuutta taidacim tääl jiœggatta vadnäd', valde tuost ucanjaha kiitto- 

 lazvuottan caitussan!" 



Pooltim postast maasat, mus tälim haerrasan, mi oasetaemesvuot palg- 

 ga aln li tapatum, ja mähte tot oomos haerra laei munjen love taaliid ad- 

 delam, maid tääl taattum paeil vaelgan maksun ha?rran addeled'. Sun ij 

 valddam taid, mutto celhi: ''ane jez rud'ad, maid kudnelavt lœh aastasam, 

 ja maeid taid kuöht love taaliid, maid mun tunjen addelim. Viine juha- 

 hädna almain, kuo tun tääl lœh, mun mielastan mavsam tommet œneb." 



./Ehedespaell vuölggim viidne paikkan spaellam vœlgiidam maksed'. 

 Tola tobdos iclara lijjii juo kuavvust tobben. Illa siis' pœaesatiinan cuor- 

 vujedje munjen: "puovtahuv tääl rud'a vaelggad maksun?" Välddim 

 taid kuöht taaliid, laeggislim pœvddan ja celkkim: "tuost laeh; väldded* 

 mi kœœs puatta!" Oht njalmain riebmii muu rehelaz almain kiitted' ja 

 taattu sooved jievta riidust juhhäd'. "Maid jieht läppih celhi mottom 

 siiste, kale taas vorg vuoitah maasat; isto tall liiho kaeccaled'." — Jiev- 

 tast tuarust, vastedim muu, laeh minist vala siev tuod'astusah sœlgestan, 

 mon muod'ui ystevih tii laepped'; jem tall taattu puns juhhäd' jemge spœl- 

 laid tam ma/jgest tijkuim huskod'. Tiimun kuiteg lonom maasat; tuost 

 laeh vitt taalah, mon haddest tom jieht rievadiid." 



57 



