Enare- Lappska Sas; or. 



507 



nias lusa ja celhi almainis. taat pei- 

 vi kalka lade mist stuorra ilo pei- 

 vi. tastkuo algam, kote lappum lei, 

 lii kaunum. Tic aimai ärvidi, ett 

 tot omoz alge, kote suit taalun poo- 

 d'i tot Ici sua alge. Tie aimai paa- 

 hui rähtid' emcdis ja piikaidis pii- 

 d'oid ja kuo sii lijii piid'oid rähtam 

 tic kucu alge toho ja pmodiin ja 

 juvvudiin. Koijedilli puoh: malit on- 

 ni j^ggad meecist ja kost le làmaz 

 ja kost aassam ? Alge saarnui puoh, 

 matt tom ij saarnum, ett sust niu- 

 örse miitei Ii, tast kuo muörse lei 

 kieltam tom saarnumest. Ja kuo sii 

 piid'oin lijjii, tie alge ij juuhom käf- 

 fi mielhin ike sirappain, tie celhiin 

 äc ja edni: mane tun algam jch juv, 

 njalgasub tot li kam kuo toos pieijali 

 miellii tei sirap? Alge celhi: ellid' 

 faala munjin, c ielga käffi mun kale 

 juvvam. Tie puohtii käffi moos ed- 

 nes lei miellii ja sirap syölä piijam; 

 mutt kuo alge valti käffi koop, tie 

 celhi: liiuv taat c'ielga käffi? Ed- 

 nes celhi: li. Alge oskoi ednes ja 

 juvvoi, ja ton juhomos peht vaal- 

 deti muürses. Tie arvalskod'ij äc- 

 ce algases muörse mottoin rikes ni- 

 eida ja algan tuhhij see tot nieid 

 äitie pyörest. Tie sii rahtii näimi. 

 Mutt kuo sii lijjii purromin ja juho- 

 min ja ud'd'a parragodde lein paal- 

 dai iste orromin, tie kullui olgon 



poika meni isänsä taloon, nun ei tun- 

 tenut yksikään mau kun äiti, joka 

 hiinen metsään oli vienj t ja sinne 

 yksin jättäuyt ja merkinnyt poikan- 

 sa oikian korvan. Ja kun äiti näki 

 poikansa, nun pyörty i, matta kun 

 selveni, nun meni miehensä tykö ja 

 sanoi miehcllensä: tämä päivä pitää 

 oleman meille iso ilo päivä silläkun 

 poikamme, joka kadounut oli, on löy- 

 tynyt. Nun mies arvasi, että se outo 

 poika, joka hänen taloon tuli, se oli 

 hänen poika. Nun mies k.iski ra- 

 kentaa emäntänsa ja piikansa pito- 

 ja ja kun he olit pitoja rakentaneet: 

 nun kutsui pojan sinne ja söivät ja 

 joivat. Kyseltiin kaikki: mitenkä pi- 

 dit hcnkes metsässä ja missä oli ol- 

 lut ja missà asunut? Poika puhui 

 kaikki, matta sitä ei puhunut, että 

 hänellä morsian myös on, sillä kun 

 morsian oli kieltänyt sitä puhumas- 

 ta. Ja kun he pidoissa olit, nun 

 poika ei juonut kaffia maidolla eikä 

 siirapilla, nun san oit isä ja äiti: mik- 

 si sinä poikamme et juo, makiampi 

 se on kaffi kun siihen panet maitoa 

 eli siirappia? Poika sanoi: älkäät 

 tarjorko minulle, selkintä kaffia mi- 

 na ky IIa juon. Nun toivat kaffia 

 milieu äitinsä oli maitoa ja siirap- 

 pia salaa pannut, mutta kirn poika 

 otti kama kupin, nun sanoi: onko 

 tämä selvää kaffia? Äitinsä sanoi: 



