v \\ \\ * X*.^ v\ x * 1 1 14.-V*** %%•» \t««M\\\\tUl\U1U^«4M1 UV\*tV\U» \\1\M\« V%1-%\* Vfc« %%*Vf\'VM X\ = 



ETT SÄTT ATT UTAN HELIOSTAT 



■■ 



BEGAGNA SOLLJUSET FOR MA- 

 TANDE AF MINDRE GLÄN- 

 SANDE kristaller; 



AF 



N. NORDENSKIÖLD. 



(Föredr. för Vet.-Societ. d. 8 April 1861}. 



V id kristallmätning inträffar ofta, att kristall-ytorne äro så föga glänsande, 

 att det skarpaste ljus erfordras för att å dem se någon bild; man måste 

 derföre ofta nöja sig med skenet af ett ljus eller en lampa, hvars gränsor 

 alltid äro otydliga, omgifvet som detta ljus är af en föga lysande låga. — 

 Det mest passande i synnerhet för mindre glänsande ytor är solljuset; 

 uppå de flesta dunkla ytor kan nemligen genom ett visst gliaude skimmer 

 det ställe bemärkas, der solbilden borde vara. Då emedlertid solbilden jemt 

 ändrar sitt läge, hafva några minerologer sökt afhjelpa denna omständighet 

 genom användande af en Heliostat; men efter hvad jag i det följande skall 

 visa, kan det reflekterade solljuset från en glänsande kula för detta ända- 

 mål begagnas, emedan den fina solbilden ifrån en sådan kula endast helt 

 omärkligt förändrar sitt läge under den tid mätningen sker. En inuti med 

 lättsmält metall folierad glaskula är härtill synnerligen passande. 



Om man har en speglande kula A så ställd, att solen från 

 densamma kastar sina strålar åt C, och man vid detta ställe har en i en 

 goniometer fästad kristall, hvars vinkel förhållanden man vill bestämma, så 



