Om en Vågrörelse-apparat. 575 



sidan fastade vefven motsols), erhålla alla hjulen den ställning, i hvilken 

 de synas Fig. 2. Gifver man ined bibehållande af denna ställning för 

 hjulen alla visarena en riktning åt samrna håll eller parallell med hvaran- 

 dra (Fig. 1), så fortfara de att vara parallela under fortsalt omvridning 

 medsols; men försättas de genom motsatt vefning i rörelse motsols, så rö- 

 res det första hjulet ensamt, under det dess tand passerar mellanrummet 

 emellan det andra hjulets närmaste tänder, eller tills t\en kommer i berö- 

 ring med den följande af dessa, hvarefter det andra hjulet äfveu begynner 

 att röra sig. Denna rörelse öfverflyttas dock ej på det tredje, förr än det 

 andras deråt vända tand passerat ett dylikt mellanrum, eller med andra ord, 

 den andra visaren i ordningen (anbragt på 'det tredje hjulet) kommer icke 

 i rörelse förr, än den första tillryggalagt -X- hvarf. Samma förhållande 

 eger äfven rum emellan den andra och den tredje visaren (tredje och fem- 

 te hjulet), den tredje och fjerde (femte och sjunde hjulet) o. s. v., så alt, då 

 den första visaren beskrifvit ett helt omlopp, den andra tilllryggalagt -ji den 

 tredje 11, den fjerde T 9 ^., den femte -Å y) den sjette -3^ } den sjunde -j^-, 

 den åttonde JL den nionde -=%, den tionde -Xr den elfte -Å^, den tolfte 

 jk. hvarf och den trettonde då först begynner att röra sig samt bibehåller 

 sig alltid parallel med den första (Fig. 3, 6, S). Afståndel emellan den 

 första och trettonde visaren representerar derföre en våglängd, och man 

 kan tydligt observera hvarje vågs framskridande å denna längd, under det 

 den första molekylen fulländar en hel vibration fram och tillbaka. 



Vill man med denna apparat framställa de vågor, hvilka uppslå genom 

 longitudinella vibrationer, fästas på alla visarena, på lika afstånd ifrån axeln, 

 små löptrissor förmedelst tillljädrande öglor, så att de ej halka från sin 

 plats, och på dessa trissor upphängas svärtade remsor å styfl papper i nedra 

 ändan försedda med en liten tyngd för bibehållandet af deras vertikala 

 ställning, samt på baksidans midt med en ögla för deras upphängning på 

 trissan (Fig. 4, 5). För att den vertikala rörelsen hos desamma, hvilken 

 skulle missleda uppfattningen, icke må märkas, anbringas framför visare- 

 na en vid apparaten fästad skärm af hvitt papper, h varâ hunes en öfver 

 hela dess längd gående öppning, genom hvilken endast de medlersta de- 

 larne af dessa remsor, som under visarens kriugvridning framställa mole- 

 kylernas rörelse, äro synliga (Fig. 3). Först vrider man nu vefven mot- 



