Kanslirådet Lag us var född i Juli månad 1786. Så långt familjens 

 medlemmar kunna ihågkomma, firades Jakobsdagen, den 25 Juli, inom 

 slägten såsom hans födelsedag, ehuru den rätteligen inföll i början på må- 

 naden, den 8 Juli. Hans vagga stod i det inre af vårt land, i norra Sa- 

 volax. Det är bekant att lud turen och odlingen sent uppnått dessa 

 trakter, att de dit framskridit långsamt, långsefter vattendragen, alt dessa 

 voro de pulsådror, som framförde dem dels ifrån söder, dels ifrån sydvest 

 och vester. Det var ifrån söder kulturen framträngde i Savolax. Ännu i 

 Gustaf Wasas tid hade den icke hunnit längre i norr, än till trakterne af 

 Nyslolt. Derifrån utsändes då kulturens förposter till Tavisalmi, det nu- 

 varande Kuopio, för att, i ödemarken och ibland vilddjurens hemvist, be- 

 reda menniskoboningar, krislelig och medborgerlig sed och ordning. Först 

 åttatio år sednare, i den store Gustaf Adolfs dagar, hade man hunnit vinna 

 fast fot vid de nordligare vattendragen, och i Idensalmi kyrka grundlägga 

 den upplysningens oas, hvarifrån ljuset efterhand skulle sprida sig öfver 

 den i mörker liggande byggden. Det andeliga ljuset sprider sig dock ej 

 med lika snabbhet, som det materiella; tvärtom visar detsamma ett alldeles 

 motsatt förhållande. Då Lagus halftannat sekel sednare såg dagen, var 

 odlingen i Idensalmi ännu glest sådd, och ödemarkerne intogo större delen 

 af dess område. Det saknades likväl i denna aflägsna bygd icke medel 

 och handledning till vinnande af den underbyggnad, som ledde till veten- 

 skapens höjder. Fadren, fordom skolrektor, då pastor i Idensalmi, upp- 

 växt och härdad i fattigdomens skola, hade, genom kraft och alfvar i sträf- 

 vanden, upparbetat sig till en oberoende och ansedd samhällsställning. 

 Han delade sin tids endast riktiga åsigt, att, derest presten vill inverka på 

 sin omgifning, han måste slå på höjden af sin tids icke blott theologiska, 

 utan äfven allmänna vetande, och intar ett hedradt rum ibland de män, 

 livilka i den aflägsna landsorten med framgång arbetat pä väckande och 

 spridande af religiös, andelig och materiell kultur och utveckling, som me- 

 delst skrift och tal, inför Sveriges regering och ständer, förde sitt landskaps 

 och sin landsorts talan, och derföre vann erkännande i de utmärkelser 

 han undfick, såsom théologie doktor, ledamot af nordstjerne-orden och 

 prost öfver sitt kontrakt. Ännu till sednare generationer har traditionen 



