framfört minnet af det nit och alfvar, någon gång den stränghet, hvarmed 

 kontraktsprosten Dr. Johan Lagns skött sitt kall. 



Det var i fädernehuset, i det aflägsna Savolax, sonen tillbragte sin 

 barndom, och med synnerlig karlek ihågkom han alltid denna sin foster- 

 bygd, hvilken han ännu under sina senaste lefnadsår besökte. "Ille mihi 

 terrae angiilus prae omnibus ridet," brukade han säga med Horatius. Här 

 lärde han tidigt känna sitt folks lynne och karaktär; den ihärdighet, hvar- 

 med han sjelf qvarstod vid en gång fattade grundsatser och beslut, läto i 

 honom igenkänna den äkta Savolaxaren. Under fadrens tillsyn och infor- 

 matorers ledning, ibland hvilka han ännu i sednare år, med synnerlig 

 tacksamhet, ofta nämnde slutligen prosten i Idensahni Dr. Pehr Johan 

 Collan, bedref och fulländade Lagus, i förening med en kamrat, som se- 

 dan stridt och blödt för fosterlandet samt öfverlefvat honom, öfvestelöjluanten 

 Gregory Tigerstedt, sina skolstudier med den framgång, att han re- 

 dan vid lolf års ålder, i Juni månad 1798, såsom student kunda vinna in- 

 träde vid Abo akademi, der en äldre bror, dåvarande docenten i grekiska 

 litteraturen, sluteligen théologie professorn Dr. Anders Johan Lagus 

 blef hans mentor, och han under Port hans ledning idkade studier i Ro- 

 marenes, under brödrens i Grekernes tungomål. Den klassiska litteraturen 

 blef honom kär och välbekant; ibland de latinska förfaltarene voro Ho- 

 ratius och Livius framför andra af honom högt uppskattade; den först- 

 nämnde hörde man honom ofta citera. Ibland Grekerne gjorde han be- 

 kantskap äfven med tragikerne och Pindarus; en ovanlig företeelse på en 

 tid, då Nya Testamentet och Cebetis tabula utgjorde det vanliga pensum. 

 Dessa studier torde han förnämligast hafva idkat i Abo. Sedan 1802 fort- 

 sattes de och vidtogos andra i Upsala, der han först inakkorderades i då- 

 varande e. o. théologie professorn, slutligen biskopen i Hernösands stift, 

 Erik Abrah. Almqvists hus, men sedermera, oberoende af inentorers 

 tillsyn och ledning, fortsatte sina studier på egen haud. Det var då han 

 ingick vänskapsförbindelser med åtskilliga talangfulla jemnåriga, hvilka 

 sedermera vunno anseende och ryktbarhet. Gemensamt intresse för den 

 tyska litteraturen förenade flere ibland ynglingarne till ett kotteri, deri fö- 

 redrag höllos öfver dess litteratur, och ur hvilket sedan åtskilliga af de män 

 utgingo, som skapade den nya skolan i Sveriges vitterhet. Ännu i sed- 



