10 



framdeles måtte upphöra , och universitets-personalen, i likhet med 

 alla andra medborgare, ställas under de allmänna domstolarnes jurisdiktion. 

 Detta förslag vann äfven bifall, med undantag af hvad Jurisdiktionen öf- 

 ver de studerande, samt af universitetspersonalen begångna fel i tjensten 

 beträffar. Det var också Lagus som ombesörjde slulredaktionen af försla- 

 get till dessa konstitutioner, innan de till högre ort insändes, och hvilka 

 sedan, etter delvis undergången omarbetning, under det förändrade namnet : 

 statuter, år 1828 af regeringen till efterlefnad föreskrefvos. Han inkalla- 

 des äfven 1823 till ledamot i komilén för utarbetande af en ny kyrkoord- 



o 



ning lör Finland; ännu år 1854 bivistade han dess öfverläggningar i Abo. 

 Ledamot i finska hushållningssällskapet blef Lagus 1817 och var dess 

 andre sekreterare intill 1828. Han kallades till ledamot af finska bibel- 

 sällskapet 1818, af Kong], nordiska fornskriftssällskapet i Köpenhamn 1833, 

 deltog i stiftelsen af finska vetenskapssocieteten 1838, var dess ordförande 

 ifrån 1843 — 1844, och invaldes till ledamot af Kongl. samfundet för ut- 

 gifvandet af handlingar i Skandinaviens historia år 1841. 



Lagus var inspektor för savolax-karelska studentafdelningen i tolf 

 år ifrån 1833 — 1845; dekanus i juridiska fakulteten fferfaldiga gånger i 

 tour, promotor i samma fakultet f840, universitetets prorektor från 1839 

 — 1845 ocli beklädde rektorsembetet ifrån 1845 — 1848, under hvilken tid 

 han, ehuru redan till åren kommen, derjemte skötte icke blott sin egen 

 profession, utan, ifrån 1846 — 1848, jemväl den lediga professionen i folk- 

 och statsrätten. 



Han hugnades med Kejs. St. Wladimirs ordens 4:e klass 1830 

 Kejs. Kongl. St. Stanislai ordens 2:dra klass 1837, och Kejs. St. Annae 

 ordens 2 klass 1845, kansliråds namn 1849, samt innehade sednast ut- 

 märkelsetecknet för 40 års oförvitelig tjenst. 



Lagus höll ett gästvänligt hus; den synnerliga Ömhet, hvarmed 

 han omfattade de. sina, föranledde ofta familjefester Men älven deremel- 

 lan var vännen alltid välkommen. Framfarna tider och deras förhållan- 

 den uigjorde föremål för hans ofta lärorika samtal. Han såg gerna ung- 

 dom omkring sig. Denna ungdom var honom kär, och der han det möj- 

 ligen kunde, gick den fattige ynglingen, som anlitade honom, aldrig ohul- 

 pen bort. För universitetets ungdom har han offrat för sina tillgånger 



